Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
POSLJEDNJI POZIV ZA ISTANBUL
Sletio je let AEN759 iz Istanbula.
Prtljagu možete podići na traci 9.
Sletio je let AEN759 iz Istanbula.
Prtljagu možete podići na traci 9.
Zapravo nema nikoga, ali nema veze.
Hvala vam.
Osjetio sam nešto čudno kad sam je prvi put vidio.
Bio sam očaran.
A onda je glas u meni rekao: „Mehmete, to je to.
To je ona koju si tražio. Ne moraš tražiti dalje.”
Da nije ušla u moj život, ne bih bio gdje sam sada.
Oprostite!
-Možete li mi pomoći? -Što se dogodilo?
Ovaj je kovčeg isti kao moj, ali nije moj.
-Sigurni ste? Provjerili ste? -Da…
-I provjerili ste traku? -Da.
87-36. Je li sve na traci?
Potvrđujem. Sva je prtljaga iskrcana.
-Da. To je sva prtljaga. -Stvarno?
-Žao mi je. -Oprostite?
-Tražite svoj kovčeg? -Da.
-Mislim da ga je netko uzeo. -Eto vidite.
Sve je ovdje. Provjerite u uredu za izgubljeno i nađeno.
-Ondje je. Idite onamo. -Netko mi je uzeo prtljagu?
Turkinja ste?
To je zvučalo glupo. Samo… Odjednom ste govorili na turskom i…
Vidio sam vaš kovčeg,
ali bio sam na provjeri i nisam mogao do njega.
Niste vi krivi.
Ako izgubim kovčeg, gotova sam.
Smirite se. Tko god ga je uzeo, shvatit će da nije njegov.
Je li na njemu napisan broj telefona ili adresa?
Unutra su mi i mobitel i torbica.
Ima li ovaj kakvu oznaku?
Da.
-Ali izlizana je. -Mogu li?
Chris…
Christopher Louis.
Puno vam hvala.
Zadovoljstvo mi je. Naći ćemo ga.
Zvoni.
-Hvala što ste nazvali Dragon Gift Shop. -Halo?
Dragon Gift Shop.
Glasovna pošta. Kaže: „Dragon Gift Shop”, a onda nešto na kineskom. Ne razumijem.
Trgovina na Manhattanu. Blizu Kineske četvrti.
Kako ću do tamo?
Zapravo, ja idem tim putem.
Prolazim kraj nje.
-Mogu vas odvesti ako želite. -Idete u Kinesku četvrt?
Ili samo pokušavate pomoći?
Zar je važno?
Ne treba, hvala. Već ste putovali satima.
-Snaći ću se. -Ne smeta mi.
Odvest ću vas onamo, riješit ćemo to i svatko će svojim putem.
Kad sam ga prvi put vidjela, činilo mi se da ga već poznajem.
-Vjerojatno vam je žao što smo se sreli. -Ne, i meni se to dogodilo nekoliko puta.
Znate onaj osjećaj: „S ovim ću tipom imati priču”?
To sam pomislila.
Idemo.
Katkad se pitam kako bi mi život izgledao
da ga tog dana nisam upoznala i da nisam otišla s njim.
Ostavit ću vas nekoliko ulica dalje od Kineske četvrti. Zatvorena je.
U redu.
-Dobro? -Da.
Sve mi je poznato. Kao da sam već bila ovdje.
Valjda zbog stotinu filmova koje sam pogledala.
Da, normalno je kad ih toliko pogledaš.
-To je to mjesto. -Da?
Dobar dan. Je li ovo vaš kovčeg?
-Da! -Oprostite.
Da, kovčeg mog supruga.
Hvala Bogu!
Čekajte. Vaš suprug ima njezin kovčeg. Gdje je on?
Što govore?
Bok. Vaš suprug ima naš kovčeg.
Iste je boje.
Uzeo ga je u zračnoj luci. Gdje je on? Razumijete li?
Nazovi tatu, mama. Žele svoju prtljagu.
Tvoj otac? Nazovi oca.
Da. Dobro, hvala.
Dobro, hvala.
Halo? Netko je donio tvoj kovčeg.
Gdje si?
Dobro. Gdje? U redu, bok.
Hotel Marshall City.
Moj je suprug ondje.
-I vaša prtljaga. -Dobro.
Što sad?
Sad idemo u taj hotel.
-Sigurno si umoran. Ne moraš sa mnom. -Glupost. Već smo došli dovde.
Ne idem dok ga ne nađemo.
Ali pomalo sam gladan. Hoćemo nešto pojesti?
Može.
-Izvolite. -Hvala.
-Bok! -'Dan. Jedan perec i jedan hot dog.
Dodaj mi to u dugove.
Aha, našla si način da financiraš put u New York.
Oprostite.
Došla sam u New York da varam strance i tjeram ih da sa mnom traže kovčeg.
Ne moraš nikoga varati.
Ovdje je sigurno hrpa muškaraca koja bi ti platila večeru.
Je li to kompliment?
Naravno da ne.
Flertaš li sa mnom?
-Definitivno ne. Oženjen sam. -Dobro.
-Nemoj pogrešno shvatiti. I ja sam udana. -Onda dobro.
HOTEL MARSHALL CITY
Dobro došli u hotel Marshall City.
Kako vam mogu pomoći?
Dobar dan. Tražimo g. Changa.
Je li ovdje? Ili je možda ostavio ovakav kovčeg?
O, Chang! Upravo je nazvao.
Rekao je da će sutra ujutro donijeti vaš kovčeg.
Sutra? Ajoj.
Možete li ga ponovno nazvati? Kovčeg nam treba sada.
Žao mi je, ali nemam njegov broj.
Dobro. Možete li spremiti ovaj kovčeg?
Ali nemojte mu ga dati ako ne donese moj.
Naravno.
I mogu li dobiti sobu, molim vas?
Naravno, dušo.
-Ostat ćeš ovdje? -Imam li izbora?
Jesi li sigurna? Možemo potražiti drugo mjesto.
Dat ću vam našu najromantičniju sobu
u kojoj su jednom odsjeli Marilyn Monroe i Arthur Miller.
-Nemoguće. -Putovnicu, molim.
Izvolite.
John Lennon?
Kakav čovjek.
Hvala vam.
-Nema problema. -Hvala.
Ništa.
Sad te trebam osloboditi.
-Puno ti hvala. -Da, vrijeme je za oproštaj.
Da, idi k prijatelju. Predugo sam te zadržala.
Bilo mi je zadovoljstvo. Ja bih trebao zahvaliti tebi.
Dobro. Zabavi se u New Yorku.
I ti. I sretno na razgovoru za posao.
Hvala.
-Bilo mi je drago. -Također.
Mogu li dobiti tvoj broj…
Što ako ti sutra ne donese kovčeg?
Ne znam.
Što predlažeš da učinimo?
-Oprostite? -Da?
Mogu li dobiti sobu, molim vas?
O, sjajno.
Za ovog divnog mladića imam spremnu Johnovu sobu.
Hvala.
-Siguran si? -Putovnicu, molim.
Već sam došao dovde. Moram spavati u sobi u kojoj je odsjeo John Lennon.
Hvala vam.
Hvala.
Zovem se Rose.
Moram vam preporučiti naš jazz bar na krovu hotela.
-Oho. -Najbolji je u New Yorku.
U redu. Hvala, Rose.
-Zadovoljstvo mi je. -Hvala.
Popit ću piće u tom baru kad ga je već preporučila.
Slobodno mi se pridruži.
Bolje ne.
-Zašto? -Moram se odmoriti.
Nešto nije u redu?
New York, bar na krovu, piće…
Pa?
Bit će problema.
Kako to misliš? Samo ćemo popiti piće.
Recimo da ti se pridružim na piću,
što bi tvoja žena rekla?
Kako to misliš?
Postoji li razlog da moja žena nešto kaže?
Ne znam. Postoji li?
Ne znam.
Ne.
Bez brige. Nisam tip koji vara ženu. Nikad to ne bih učinio.
Velike riječi.
Nisu ako poznaješ sebe.
Zaista nemam nikakve skrivene namjere.
Bit ću gore na piću, slobodno mi se pridruži.
Shvaćam da ih ti nemaš. Ali što ako ih ja imam?
Dobar dan.
Bok, Rose. Trebam pomoć.
Znate li mogu li gdje u blizini kupiti odjeću?
Ali mogu platiti tek sutra kad mi stigne kovčeg.
-Izvolite, prijatelju. -Može samo vodu, molim vas.
Oprostite, što?
-Voda. To je ovo. -Aha, voda. Naravno.
Da, voda.
-Izvolite. -Ne, oprostite. Bocu vode, molim.
Bocu? Dobro.
-Izvolite. -Hvala.
Nema na čemu.
-Rock zvijezda! Piješ vodu? -Čekao sam te.
Da sam znao da ćeš se dotjerati, i ja bih se sredio.
Otkud ti ta haljina?
Kupila sam je dolje. Rose je sjajna. Prodaje izgubljene stvari.
-Moraš vidjeti što sve ima. -Sjajno.
Izgledaš sretno.
-Bit ću još sretnija kad nešto popijem. -Naravno.
-Dobra večer. -'Večer.
-Opa! Izgledate kao rock zvijezda. -Puno vam hvala.
-A vi imate sjajnu kosu. -Hvala. Što ćete popiti?
Imate li prijedlog?
-Da, naše su margarite ubojite. -Kul, može jedna.
Sjajan odabir. A što ćete vi, gospodine?
-Pivo, molim. -Pivo. Točeno ili u boci?
-U boci. -Boca.
-Izvolite. -Hvala.
Nema na čemu.
I što točno dizajniraš?
Započela sam s nakitom, a sad radim ukrase za kosu i tijare za mladenke.
Surađivala sam s brendom u Milanu, a zatim u Londonu.
-I sad sam ovdje. -Znači da si dobra.
Ne razumijem se u to, ali…
Izvolite.
-Uživajte. -Hvala.
Živjeli!
Htjela sam te nazvati „Ryan”.
Ryan?
Može, to mi odgovara.
Kako da ja tebe zovem?
Samantha.
Samantha?
-Živio, Ryane. -Živjela, Samantha.
Ryane, zašto se nešto ne bismo dogovorili?
Skupa smo dok ne dođe prtljaga, a onda se više nećemo sresti.
Bez poziva, bez mreža.
-Zašto bismo to učinili? -Da se zabavimo i opustimo.
Ako to ne učinimo, nećemo prestati razmišljati.
Baš si zanimljiva žena.
Oprosti.
Sjajan je osjećaj biti bez mobitela.
Trebao bi probati.
Dogovoreno.
-Drago mi je, Ryane. -I meni je.
Samantha.
Zajedno smo deset godina. A vi?
Zajedno smo…
od fakulteta.
-Imate li djecu? -Ne.
Ali…
želim djecu. Želim biti otac.
Imaš li ih ti?
Još nisam spremna.
Jedva se snalazimo i sami. Htjela bih neke stvari učiniti prije.
Ako se tvoj muž slaže, to je u redu.
Ne znam slaže li se.
Kad si u dugoj vezi,
više ne znaš je li to ljubav ili navika. Slažeš li se?
Ako to govoriš, imaš problem.
Zašto?
Ako nekoga stvarno voliš,
ne preispituješ to.
Veza je nešto što ne treba dovoditi u pitanje.
Ako se mene pita.
Ne slažem se. Ne smiješ je shvaćati zdravo za gotovo.
Nije ti dosadilo godinama biti s istom ženom?
Nije.
Ma daj.
Tebi je očito dosta. Sigurno si zato došla u New York sama.
Da bih bila kreativna, moram se riješiti rutine.
Istraživati drugi grad, upoznavati ljude…
I valjda se…
želim podsjetiti da su mi mogućnosti otvorene.
Zašto si ti došao sam?
Došao sam se ispuhati. Mislio sam da ću se ovdje dobro osjećati.
-Ispušimo se onda. -Da! Nazdravimo tomu.
Živjeli!
E ovako već može.
Smatram vjernost precijenjenom.
Stvarno?
-Nikad nisi prevario ženu? -Nisam.
Hajde, Ryane, izbaci sve iz sebe.
Nećeš me više vidjeti. Siguran si.
-Nisi mi odgovorio na pitanje. -Jesam, ali nisi prihvatila odgovor.
-Hvala. -Uživajte.
Da sam htio varati, ne bih se oženio.
A da poželim varati, odmah bih se rastao.
Ako si sretan, ako voliš svoju partnericu i ako je prije svega poštuješ,
varanje ne dolazi u obzir. I to je to.
I što još?
Ništa.
-Kako to misliš? -Imaš li još koji kliše?
„Ljubavnici ne varaju, varalice ne vole.” Da čujem.
-Onda možemo početi razgovarati. -Nemam razloga lagati.
Točno. Ne moraš biti uštogljen.
Da, teoretski, nitko se ne ženi da bi varao.
Ali ponekad dosadiš sam sebi, dosadi ti posao,
mjesto u kojem živiš, tvoja odjeća…
Odnosi nam ne funkcioniraju jer se zavaravamo.
Da se osjećamo slobodnima u vezi, ne bismo imali potrebe varati.
Ne bismo se osjećali kao u zatvoru.
Možda brak nije krivac za sve probleme u vezi.
Što kažeš na to?
Možda je samo lakše kriviti druge.
Pogotovo ako više nisi zaljubljena u partnera,
a nemaš hrabrosti to reći.
Život je prekratak za vezu bez ljubavi.
Pušiš?
Ponekad. Kad pijem. Zapravo sam prestala.
Aha.
Bar je trebao biti ovdje. Pogledaj ovo.
Sjećaš se nedjeljnih filmova iz našeg djetinjstva?
Na špici je bila snimka New Yorka.
Sanjala sam da će ovako biti
Možda smo u vremenu zamrznuti
I samo tebe mogu vidjeti
Hej
Tebe cijeli život tražim
I sad si tu
Opa!
Imaš prekrasan glas.
Bravo.
Ako nam se želiš pridružiti na pozornici…
-Ne, to je tvoj posao. Hvala. -Dobro.
Ne bih se bunio.
Gledala sam te filmove nedjeljom navečer.
A onda bi došlo vrijeme za spavanje i otišla bih u krevet i sanjala New York.
Govorila sam si da ću otići onamo kad odrastem. Izgledao je tako živo.
Ja sam isto mislio za Istanbul.
„Jednog ću dana ondje živjeti.”
Pogled na Bospor mnogo je bolji.
Volim Istanbul.
Možeš voljeti i Istanbul i New York. Daj New Yorku priliku.
Jesam, ali dosad sam primijetio samo smrad pišaline na ulici.
-Ljudi izgledaju usamljeno. -Ma daj, Ryane.
-Miris marihuane i tužni ljudi. -Hajde, idemo.
Idemo!
Taksi!
Idemo autobusom.
-Autobusom? -Da. Hajde.
Sigurno?
NAJBOLJI RAZVOD KOJI MOŽEŠ IMATI
Hej, hej!
-Možete li otvoriti? -Ovo nije taksi.
-Moram sići. -Čekajte sljedeću stanicu.
-Možete prošetati pet minuta. -Gdje je sljedeća stanica?
Puno vam hvala.
-Želiš travu? Eks? -Ne, hvala.
-Što trebaš? -Daj, gladan sam.
Samo malo. Nikamo ti ne ideš, mala.
Ideš s nama, dušo. Čekaj, nemoj bježati!
Nemoj bježati!
Hej! Ne diraj me!
Ostavi me, samo sam hodala! Što radiš?
-Daj mi tu torbicu. -Što radiš?
-Nemam novca. -Daj je.
-Koji kurac? -Ostavi me na miru.
-Ne vraćaj se. -Gubimo novac!
Jebi se!
-Ne! -Uzela je klijenta!
-Hej! -Što si ti umišljaš?
-Samo sam hodala. -Uništavaš mi posao?
Udaraš moje cure?
-Samo sam hodala. -Tko ti je šef?
Oprostite, jeste vidjeli ženu u srebrnoj haljini?
-Tražiš nešto? -Da. Ženu u srebrnoj haljini.
-Ondje je. -Gdje?
Imaš upaljač?
Hej! Odjebi! Ostavi je!
-Ne miči se! Začepi! -Dobro, polako. Što želiš?
-Tko si ti, jebote? -Ja sam joj muž. Ostavi je.
-Muž? -Da, muž. Ostavi je.
-Ti si muž ovoj kuji? -Ostavi je!
Sereš!
Sereš! Moraš je platiti, šupčino!
-Želiš novac? -Da!
-Daj mi jebeni novčanik! -Polako.
-Odmah! -Dobro, polako.
Imaš novca, dečko?
-Ostani tu, ne miči se! -Neću. Hej!
Dat ću ti novac.
-Daj mi jebeni novčanik. -Hoću.
-Ni makac! -Ali ostavi je!
-Pusti je! -Jebeni muž.
-Odmah! -Odjebi odavde.
-Muž! Kako sere! -Da te nisam vidjela ovdje.
-Dođi. -Odjebi odavde!
Glupe kuje! To nije materijal za ženu, mali!
Odjebi odavde. Odvedi svoju kuju!
-Čekaj, brzo ću. Ostani ovdje. -Idemo, molim te.
Hej, šupčino!
-Što ti misliš da radiš? -Što želiš?
-Hajde, šupčino. -Hajde.
-Idemo!
Mali! To!
Hajde, dođi, šupčino.
Stani!
Jebote!
-Nećeš više nikad dotaknuti tu ženu! -Jebote!
Ne možeš tući žene!
Idemo!
Seronjo! Gdje ti je sad nož?
Ha, svodniče?
Ponovi to i uništit ću ti to lice! Bolje vjeruj u to!
-Ptičje govno! Jebi se, šupčino! -Idemo.
-Odjebi, seronjo. -Odlazi!
-Idi! -Odlazi!
-Seronja! -Jesi dobro?
-Više mi nemoj puštati ruku. -Ni ti moju.
Mislila sam da ne pušiš.
Što? To je moje?
-Bilo ti je u džepu. -Mom džepu?
Nemoguće.
Gle što sve imaš u rukavu, Ryane!
Što…
Evo ga. Kao da sve ono nije bilo dovoljno.
Znaš da si tipa nazvao ptičjim govnom?
„Ptičje govno”?
Stvarno? Tako sam ga nazvao?
Ptičje govno!
Cure su bile stvarno zgodne.
Zašto su mislile da sam im konkurencija?
Osjećale su se ugroženo zbog tvoje ljepote.
Sigurno su bile ljute.
Mislile su da si im prijetnja
i nije ni čudo što su pokazale zube.
Jer…
Mislim, ima smisla.
Opa! Kakvi komplimenti!
Postao si brbljav, Ryane. Zbog adrenalina ili zbog ovoga?
Oboje.
Recimo oboje.
Lijepo se nadopunjuju.
Što ćemo sad?
Idemo li natrag? Dok smo još u jednom komadu.
-Idemo u hotel? -Ne.
Ne u hotel. Ne želim ovako pamtiti ovu večer.
Kako je želiš pamtiti?
U New Yorku smo!
Dvoje stranaca susreću se prvi i posljednji put.
Učinimo nešto drukčije, nešto što ne možemo u Istanbulu.
Ma slušaj…
Zar nije bilo sjajno?
-Bok! -Hej.
Kakav divan par.
Imamo malo natjecanje.
Ne znaš što je orgazam? Što radiš s njim?
Ne zna što je to! Natjecanje u glumljenju orgazma.
-Onuda? -Da.
Moraš se pobrinuti za nju.
O, moj Bože!
-Ne mogu vjerovati. -Dođi.
Da, tako je!
Hvala!
-Idem u toalet. -Dobro.
Stiže sljedeća natjecateljica. Pljesak za Mimi!
-Mogu li dobiti pivo? -Stiže.
O, Bože!
Večeras se skupilo dosta ljudi. Još nisam vidio ovakvo što.
Ovo je ludost.
Ova se natjecateljica prijavila u zadnji čas.
-Što ćeš popiti? -Došla je iz Turske samo zbog ovoga.
Stiže nam Samantha!
-Nećeš to stvarno učiniti. -Zašto smo onda ovdje?
-Idemo. Mislio sam da ćemo gledati. -Ti hoćeš.
O, moj Bože!
Stvarno si…
Mislim…
-Ne razumijem. -Što ti je? Čemu taj izraz lica?
-Nećeš čestitati? -Nije mi ništa.
Samo me zanima glumiš li tako i sa svojim mužem?
Tko kaže da sam glumila?
Hajde. Noć je mlada.
-Jesi li pobijedila? -Da!
-Odlično. Želiš se ubaciti? -Može. Pobjednica mora imati fotku.
U redu. Kako ćemo?
Dobro, želim vidjeti bacanje kose.
-Možeš i slati puse. -Dobro.
Pokazuj u kameru. Samo energično, dobro?
Idemo!
POBJEDNICA U GLUMLJENJU ORGAZMA
Baš sam se zabavila. Hvala ti.
Laku noć.
Serin?
Serin? Što je bilo?
Igra je gotova.
Serin.
-Serin… -Gospodine.
Dobar dan, gospodine.
Gospodine? Stigao je kovčeg vaše žene.
Što? U redu. Hvala.
Eda, bok.
Bok, Mehmete. Ne znam jesam pogodila vrijeme.
-Je li rano? -Ne, reci. Što je bilo?
Htjela sam te nazvati jučer, ali bio si zauzet.
Javljam ti da je određen datum rasprave.
20. sljedećeg mjeseca u sudnici Çağlayan. U 11.30 h.
Nazvala sam i Mehmeta.
Nema primjedbi, pa svjedoci nisu potrebni.
Samo vas dvoje. Trajat će 10 do 15 minuta.
U redu, hvala.
Kad sam ga prvi put vidjela, činilo mi se da ga već poznajem.
Znate onaj osjećaj: „S ovim ću tipom imati priču”?
To sam pomislila.
Smrznuo sam se kad sam je vidio.
Nešto me vuklo prema njoj.
Čak je tada imala dečka.
Nije me bilo briga. Pozvao sam je da pođe sa mnom.
Ostavila sam dečka i otišla s njim. Nisam razmišljala ni o čemu.
Nisam nikomu odgovarala. Pa ni sebi.
Te sam noći otišla k Mehmetu. Više se nismo razdvajali.
Ponekad se pitam gdje bih sada bila
i kako bi mi život izgledao da tada nisam pristala.
Katkad se pitam…
tko bih bio da nije ušla u moj život.
Veoma sam sretan
što sam je imao.
U trećoj godini naše veze primljena sam na fakultet u New Yorku.
Na studij modnog dizajna.
Htjela sam ići, ali sve je bilo savršeno s Mehmetom.
Nije otišla.
Bili smo zaljubljeni.
Nismo se mogli odvojiti ni na trenutak.
Zašto bi išla? Kako sam je mogao pustiti?
A onda…
Moj te tata želi upoznati.
-Tvoj tata? -Da.
Svidjet ćete se jedno drugomu.
Slušaj, sinko.
Odrekla se svoje budućnosti zbog tebe.
Život bi joj bio drukčiji da je otišla u New York, ali ostala je zbog tebe.
Moraš srediti svoj život.
Koliko se dugo misliš baviti glazbom?
Nađi pravi posao.
Budi muškarac kakvog Serin zaslužuje, dobro?
„Budi muškarac kakvog Serin zaslužuje.”
Iskreno…
Osjećao sam se kao govno.
Kako biste se vi osjećali?
Imali smo maleno vjenčanje u inozemstvu u krugu najbližih prijatelja.
Moji su roditelji saznali tek poslije.
Ležerno smo se vjenčali.
A onda sam se zaposlio.
Nosio sam kravate, sakoe, odijela…
I tako je propala moja glazbena karijera.
Nastupao sam samo pred prijateljima i to jednom u nikada.
Nije bilo isto.
Pronašla sam posao.
Priznajem da me podržavao.
PIŠTOLJ ZA LEMLJENJE DA TI ZALEMI SRCE
Našao je posao i započeli smo život. Bili smo sretni i uzbuđeni.
Sve je bilo čarobno.
Toliko smo se voljeli da smo sve htjeli raditi zajedno.
Donosili smo životne odluke
misleći jedno o drugome i tako smo posložili živote.
Valjda zato sad patimo.
Oboje smo pokušavali izgraditi karijere,
ali nismo zanemarili jedno drugo.
U početku je brak bio lijep.
Nismo bili poput onih parova koji izgube iskru nakon braka.
-Nemoj ovdje. Samo sa strane. -Dobro, brijem ovdje.
Mama me stavljala spavati na leđa, pa…
Namjerno si to učinila.
Obrij onda sve.
Počela sam dizajnirati za brend.
Zapravo, pokušavala sam.
Obično je pod stresom dok radi.
Ima svoj prostor, svoj poredak stvari.
Ne smiješ ništa dirati.
Mehmete…
Što je ovo?
Bila sam na vašoj internetskoj stranici.
Vidjela sam neke modele koji su identični mom dizajnu.
Znate li za to?
Zašto nisam obaviještena?
Isti su. Samo ste promijenili boju.
Ukrali su mi ideju i otpustili me.
Nemate pravo na ovo. Što ću ja dobiti?
Odjebi, jebeni idiote!
Znaju za to. Sjajno!
Tad sam prvi put požalila što nisam otišla u New York.
Poslala sam svoje dizajne u New York.
Samo sam htjela okušati sreću.
Nisam se ničemu nadala, ali onda…
DRAGA SERİN YILMAZ, HVALA NA PRIJAVI ZA MODNI STUDIO VARGANDA
Prijavila se negdje u New York.
Rekli su da pripremi kolekciju i da će je primiti ako im se svidi.
Nije mi to rekla, pa joj nisam rekao da znam.
Stigla sam.
Dobro došla.
-Kako si? -Dobro.
Čekaj. Sero.
Čekao sam da mi kaže.
Nije.
Bojala sam se da se neće složiti.
Da je tako bilo, možda ne bih otišla. Uvjerio bi me.
Mobitel mi je zvonio.
Počeli smo se prepirati, svađati…
Protivila se svemu što sam rekao, ponašala se tvrdoglavo
i nismo se ni u čemu mogli složiti.
Serin!
Jedan.
Dva.
I jedna ovdje. Tako je.
Odlično. O, Bože.
-Sigurno ti ne želiš biti model? -Ne, hvala. Prelijepa je.
Onda si i dalje model. Nastavimo.
-Shawn? -Da?
-Spreman? -Može.
Sviđa mi se tvoj profil.
Kad god sam imala snimanje, postao bi ljubomoran i svađali bismo se.
-Gledaj ovamo. -Nasmiješi se.
-Oprosti, javit ću se. -Samo daj.
-Da? -Gdje si?
Na snimanju.
Još si na snimanju?
Zadržala sam se. Radimo na kolekciji, sjajna je.
Moja gitara… Kod kuće sam i ne mogu vjerovati.
Milijun sam ti puta rekao da ne stavljaš ništa na gitaru.
Osjetljiv sam na to.
Ponašaš se kao da ne znaš koliko mi to…
-Radim. Razgovarat ćemo poslije. -Što je ovo?
Popravi fokus, Shawne.
-Nevjerojatno! -Što?
Serin?
Da, stižem.
-Da? -Da.
-İyi? -İyi. Da.
Stižem.
-Dušo, moram ići. -Tko je ondje?
-Ekipa. -Je li to filmski set? Zašto toliko traje?
Smiri se. Daj da završim snimanje.
-Razgovarat ćemo kad dođem. -Ili nemoj doći. Tebi je ovo hotel.
Moram prekinuti.
Ispričavam se.
-Osvjetljenje je bolje? -Savršeno.
Hajde.
-Je li sve u redu? -Da.
Vidi tko je stigao.
-Nemoj da se ovo ponavlja. -Što sam ti ja?
-Ne ometaj me dok radim. -Ja ti samo čuvam kuću?
Čemu služim u ovoj kući? Što sam ti ja?
Koliko je sati? I tko je to bio?
Što želiš od mene?
-Radila sam cijeli dan. Što hoćeš? -Jesi li pila?
-Ti… Čekaj. -Jesam pila?
-Kako si mogao reći da se ne vraćam? -Tko je tip?
Što si radila tako kasno?
Čuo sam ga kako se smije u pozadini.
-A što je trebao? Svađati se kao ti? -Sjajno…
Ljute li te sretni ljudi?
Zabavljala si se. Pa zašto si dolazila? Vidi kad se vraćaš, ovo je dom!
Tko sam ti ja?
-Ne smijem doći kući poslije posla? -Ma…
Mehmete…
Mehmete.
CANSU - NOVA PORUKA
BOK, VRATILA SAM SE. KAKO SI?
BILO MI JE DRAGO
MEHMETE, IMAŠ LI VREMENA? MORAMO RAZGOVARATI
DA SI BAREM BIO ONDJE JUČER
TULUM JE U PETAK. ŽELIŠ SE PRIDRUŽITI?
JE LI OVA HALJINA DOBRA ZA POSLOVNI RUČAK?
Opa.
Dobro. Slušam.
Ne želim da me tako optužuješ.
Prije mjesec i pol nastupali smo u Kadıköyu.
Da, u Kadıköyu.
I ti si bila ondje.
Otišla si prije.
Da si ostala, upoznala bi tu curu.
To je sve. Došla je tog dana i sreli smo se. Nisam je vidio godinama.
Tako je. Da lažem, zaključao bih mobitel šifrom.
Gdje nema tajni, nema ni šifre.
-Provjeri ga kad želiš. -Nije te ni briga.
Želiš li da je nazovem?
-Tako si opušten. -Ništa nisam učinio.
Što je bilo poslije ako ti šalje fotke dekoltea?
-Želiš da budem iskren? -Što je bilo poslije svirke?
Ništa. Što ti misliš?
Došla je, poslušala i otišla.
-Samo smo… -Ma daj!
-Razgovarali smo i… -Što se dogodilo?
-Ništa. Popio sam piće. -Šalje ti poruke svako jutro!
-Odvezao sam je kući jer je bila pijana. -Vozio si je?
-Tako je. -Svaka čast.
-Ovo… -I kako si je ostavio?
Šališ se?
Vidiš li išta loše u mojim porukama?
-Ima li znakova flertanja? -Što si učinio poslije?
Jesam li ja kriv što mi šalje fotke dekoltea?
-Možda je zanimam. -Zašto šalje fotke svako jutro?
Ti si joj stilist? „Je li dobra za posao?” I tri emotikona!
-Ona… -Bila je pijana i imali ste trojac?
Ne! Bit ću iskren.
-Nije bilo seksa! -Gotovo je!
Nisi pokazivala interes za mene. Svakomu je potrebna pažnja.
I sretan je kad je dobije.
Zašto si skinula prsten?
Mehmete, mnogo sam razmišljala.
Između nas više nema ljubavi.
Nismo dobri jedno za drugo.
Udaljili smo se i vodimo dosadan život bez strasti.
Teško je to priznati,
ali tako je.
To dokazuje i tvoje dopisivanje s tom curom.
Ne možemo ovako dalje.
Ne smijemo.
Ja ne mogu tako. Stvarno mi je žao.
Pišem ovo pismo jer ćemo se posvađati ako pokušamo razgovarati.
Nećemo se ni saslušati ni čuti.
Obrane, optužbe… Nemam snage za to.
Nemam snage za nesretan brak.
Razvedimo se.
I to je to. Njoj je to lako.
Zato što sam se s nekim dopisivao.
Da se Serin dopisuje s nekim iz svoje prošlosti,
kako biste se vi osjećali?
Da se Mehmet prijavio za posao u inozemstvu i da vam nije rekao,
kako biste se osjećali?
Nešto ću vas pitati.
Dobro razmislite prije odgovora.
Da se danas upoznate, biste li se zaljubili jedno u drugo?
Nismo kakvi smo bili. Možda se ne bismo sviđali jedno drugom.
Da. Tko zna?
Je li to uopće važno?
Već smo podnijeli zahtjev za razvod.
Ovo je naša posljednja terapija.
Dobro.
Onda na ovoj posljednjoj terapiji imam prijedlog za vas.
Zašto bih uzeo tvoju putovnicu?
Bok.
Do zračne luke.
Kad vam je razgovor za posao u New Yorku?
Sljedeći mjesec.
Savršeno.
Možete li otići onamo zajedno?
Želim da se ponašate kao da ste se prvi put upoznali.
Samo vam želim pomoći.
Idemo, može?
Hajde.
-Bit će problema. -Kako to misliš?
-Više mi nemoj puštati ruku. -Ni ti moju.
I dalje te jako volim, znaš?
Nedostaje mi naš odnos.
I meni. Uživajmo u ovome.
Zeleni sok.
S đumbirom.
Može izliječiti mamurluk.
-Voliš te stvari. -Hvala.
Ubile su me cigarete i alkohol. Dobila si kovčeg?
Da.
-Nešto nedostaje? -Ne.
Super.
Ukusan je.
Sviđa ti se?
Izgleda da je psihologinja bila u pravu.
Jučer nam je bilo dobro.
Da, slažem se.
Smijali smo se.
Bili smo veseli kao i prije.
I razgovarali smo. Dugo nismo ovoliko razgovarali.
I nismo se svađali.
Nismo jedno s drugim.
-Da. -Boli li te ruka?
Ne, u redu je.
U tvojim sam očima vidjela starog Mehmeta.
Onog koji me želi.
Sjećaš li se što je rekla?
„Da se danas upoznate, biste li se zaljubili jedno u drugo?”
Ja bih.
Da, jako bih se zaljubila u tipa kojeg sam upoznala jučer.
Ali nismo se jučer upoznali.
Kako to misliš?
Ništa se nije promijenilo.
Razlog zbog kojeg smo ovdje nije nestao preko noći.
Jučerašnja je večer bila jedna od najboljih u mom životu.
Ali sigurna sam da ćemo se opet početi svađati kad se vratimo.
Opet ćemo jedno drugom uništiti život.
Ne želim biti ta mrzovoljna žena koja stalno viče.
Mrzim tu verziju sebe.
Pokušavam biti ono što jesam i…
-Ne mogu ti dati to što želiš. -A što to želim od tebe?
-Što sam ikad htio od tebe? -Rekao si to sinoć.
-Ne želim dijete. -Dobro.
-Ne mogu to. -Ja ne želim živjeti ovdje i nikad neću.
Da, i zato ćemo osloboditi jedno drugo.
-Postoji li drugi način? -Tisuće.
Rekao sam ti jučer. Važno je odlučiti biti zajedno.
No ti odbacuješ naš odnos jer bi radije živjela ovdje.
-Kakva šteta. -Ja ga odbacujem?
Za sve sam ja kriva, da.
Ti želiš razvod, a ne ja.
-Nisam ga želio. -Mogao si me podržati.
Umjesto da si uz mene, ti me obeshrabruješ i pokušavaš spriječiti.
O tome se radi. Kad je riječ o tvom poslu, život staje.
A kad je riječ o nečemu o čemu sanjam cijeli život,
ja sam sebična.
Mom poslu?
U potpunosti sam odustao od sebe!
Ubijam se da bi ti bila sretna!
A ti se želiš preseliti u inozemstvo!
I to očito opravdava tvoje varanje.
Nisam te varao.
Zavaravaš samo sebe.
Znamo što bi se dogodilo da te nisam uhvatila.
Serin, nisam te prevario.
Ja ne varam.
Ti si ta koja je završila sa mnom kad je imala dečka.
Izlazi!
Hajde.
Razvodimo se.
Datum je određen, shvaćaš li to?
Ovo nije dječja igra.
-Zakasnit ću na razgovor. -Razgovor…
Važniji ti je posao i ovaj jebeni grad!
Sve ti je važnije od mene!
A kažeš da me voliš. Jučer si to rekla.
Da, volim te, ali ne želim ovo. Zar ne shvaćaš?
Dobro.
Ne želim nekoga tko ne želi mene.
O, znači odlaziš?
Da. Našla sam stan na Upper West Sideu.
-Bliže je poslu. -Imam nešto za tebe.
Od Mehmeta.
Hvala vam.
Bilo mi je drago.
Serin, ovo je prvi put da pišem pismo.
Ne znam hoće li mi ići, ali pokušat ću.
Možda si u pravu.
Možda ću ti bolje objasniti nego da razgovaramo uživo.
Bila si u pravu.
Možda nisam mogao biti čovjek kakvog želiš ili zaslužuješ.
Možda nisi osjećala da te podržavam
u onom što želiš i o čemu sanjaš
i žao mi je.
Stvarno mi je žao
ako si se osjećala da te više ne volim ili da te ne razumijem
pa makar i samo na jedan dan.
Toliko sam se bojao da ću te izgubiti da sam te počeo gubiti.
Da, oboje smo imali snove kad smo se upoznali
i s vremenom smo morali odustati od nekih od njih.
Jesmo li mogli biti bolji i ne kriviti jedno drugo za to?
Ne znam.
Ali jedno znam.
Svađaju se i parovi koji ostare zajedno.
-Set je spreman. Dođi. -Stižem.
I oni se umore, sve im dosadi i ponekad žele odustati.
Samo je jedan razlog zašto to ne učine.
Vjeruju da će pronaći jedno drugo u zajedničkom domu
kad svi drugi i sve drugo nestane.
Ono što ja zovem „dom”, a ti „ljubav” ili „strast”
zapravo je ta vjera, zar ne?
Želio sam da imamo tu vjeru.
Silno sam to želio.
Htio sam da smo sami protiv svijeta i kažemo: „Mi smo jedno!”
Stvarno bih htio da nismo odustali.
Jer sam ja…
i dalje ludo zaljubljen u tebe.
Imaš povratnu kartu.
Ako se predomisliš, bit ću na letu za Istanbul.
Brada malo udesno i malo gore. Tako je, da.
Tako mi je žao.
Je li sve u redu?
Da, sve je u redu. Ja…
-Moram ići. -Trebaš li što?
Hvala vam na svemu, ali moram ići.
-Čekaj… -Stvarno mi je žao.
Bok.
-Molim vas! -Ne.
-Prekasno je. -Muž mi je u tom avionu. Molim vas.
-Dobro, ali trebamo putovnicu. -Dobro, hvala vam.
Oprostite.
-Mogu li proći? -Kamo ćete? Zatvoreno je.
-Moj je muž u avionu. Molim vas. -Žao mi je.
Žao mi je, ali sad ne možete ući.
-Ne možete samo izaći iz aviona. -Predomislio sam se.
-Žao mi je. -Gospodine!
-Neću letjeti. -Ne možete samo otići.
Pozvat ću policiju.
-Učinite to, ne idem. -Mehmete!
-Oprostite. -Moram vas otpratiti natrag.
Pozovi nekog!
Ne želim se preseliti u drugu zemlju bez tvog znanja.
Razumijem tvoju ljutnju.
Dobila si posao?
Neću ga prihvatiti.
Možemo li se ne razvesti?
Oprostite, ali moram vas otpratiti.
Možete li nam dati trenutak, molim vas?
Ona mi je žena i ide sa mnom.
Ako još nije zatvoreno.
Dajte mi trenutak, može?
Hvala, cijenim to.
Mogu li je pustiti? Dobro.
Gospodine, u redu je.
-Pustit ćemo vašu ženu. -Hvala.
-Vaša putovnica?
Dođi.
Hvala, bok!
Nevjerojatno. Je li ovo šala?
Kvragu.
Nema ga.
Dobro…
Izgubljen je.
Prijevod titlova: Iva Matuško