Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
UTOLSÓ HÍVÁS ISZTAMBULBA
Megérkezett az isztambuli AEN759-es járat.
A csomagok a 9-es poggyászkiadónál vehetőek át.
Megérkezett az isztambuli AEN759-es járat.
A csomagok a 9-es poggyászkiadónál vehetőek át.
Nincs ott senki, de nem gond.
Köszönöm szépen!
Furcsa érzés fogott el, amikor először megláttam.
Megigézett.
Egy belső hang azt súgta: „Mehmet, eljött a pillanat!
Ő az, akit kerestél. Ne várj tovább!”
Ha nem lépett volna be az életembe, most nem lennék ott, ahol vagyok.
Elnézést!
- Tudna segíteni? - Mi a baj?
Az én bőröndöm is ilyen, de ez nem az enyém.
- Biztos? Ellenőrizte? - Igen.
- És megnézte, hogy nincs-e itt? - Igen.
87-36. Mindent kitettek a szalagra?
Igen. Nem maradt semmi.
- Igen. Ez minden. - Tényleg?
- Sajnálom. - Elnézést!
- Eltűnt a bőrönd? - Igen.
- Azt hiszem, valaki elvitte. - Látja? Mondtam.
Mindent kitettünk. Jelentse be, hogy elveszett!
- Ott találja a pultot. - Valaki elvitte az enyémet?
Török vagy?
Ez buta kérdés volt. Megszólaltál törökül, és…
Láttam a bőröndödet,
de a kapunál voltam, és nem tudtam odamenni érte.
Nem te tehetsz róla.
Ha elvesztem a bőröndöt, végem.
Nyugodj meg! Aki elvitte, rá fog jönni, hogy nem az övé.
Rajta van a telefonszámod vagy a címed a bőröndön?
Benne van a mobilom és a táskám.
Ezen van névjegy?
Van.
- De elmosódott. - Megnézhetem?
Chris…
Christopher Louis.
Köszi szépen!
Ugyan! Megtaláljuk, ne félj!
Kicseng.
- Sárkány Szuvenír. Köszönjük a hívását. - Halló?
Sárkány Szuvenír.
Üzenetrögzítő. „Sárkány Szuvenír.” Valami kínai szöveg. Nem értem.
Manhattani üzlet. A kínai negyednél.
Hogy jussak el a kínai negyedhez?
Én igazából pont arra megyek.
Vagyis nagyjából arra.
- Elvihetlek, ha szeretnéd. - A kínai negyedbe mész?
Vagy csak segíteni akarsz?
Számít az?
Már így is órákat utaztál. Kösz, nem kell.
- Megoldom. - De nem fáradság.
Odaviszlek, elintézzük ezt, és megyek az utamra. Nem gond.
Amikor először megláttam, olyan volt, mintha már ismerném.
Biztos bánod, hogy találkoztunk.
Dehogy, már én is jártam így párszor.
Úgy éreztem, hogy lesz egy közös történetünk.
Ez ugrott be.
Menjünk!
Néha elgondolkodom, milyen lenne most az életem,
ha aznap nem találkozunk, és nem megyek vele.
Pár utcányira tudom megközelíteni a kínai negyedet. Le van zárva.
Oké.
- Jó így? - Igen.
Olyan érzés, mintha már jártam volna itt.
Talán azért, mert több száz filmet láttam.
Ez normális érzés, ha nagy filmes vagy.
- Ez lesz az. - Igen?
Üdv! Ez a bőrönd a maguké?
- Igen! - Bocsánat.
Igen, a férjem bőröndje!
Hála az égnek!
Ne! Várjon! A férje a hölgy bőröndjét hozta el. Hol van?
Mit mondanak?
Szia!
A férjénél van a bőröndünk.
Ugyanilyen színű.
Elhozta a reptérről. Hol van most? Érti?
Hívd fel apát! A bőröndjüket akarják.
Az apád? Hívd fel az apádat!
Jó. Köszi!
Oké, köszönjük.
Halló! Valaki idehozta a bőröndödet.
Hol vagy?
Oké. Hol? Jó, szia!
Marshall City Hotel.
Ott van férjem.
- És bőröndjük. - Oké.
És most?
Elmegyünk a hotelbe.
- Már biztos fáradt vagy. Nem kell. - Ugyan! Már eljöttünk idáig.
Nem adom fel, amíg nincs meg.
De egy kicsit éhes vagyok. Nem eszünk valamit?
Ehetünk.
- Parancsoljon! - Köszönöm!
- Üdv! - Jó napot! Egy perecet és egy hot dogot!
Felírhatod a listára.
Ó, szóval találtál egy jó módszert, hogyan finanszírozhatod az utadat.
Bocsánat!
Igen. Eljöttem ide, hogy átverjek idegeneket, és kajtassunk a cuccaim után.
Senkit sem kell átverned.
Rengeteg férfi van itt, aki szívesen meghívna vacsorázni.
Ez most bók volt?
Nem, dehogyis.
Te most flörtölsz velem?
- Dehogy. Nős vagyok. - Jól van.
- Ne érts félre! Én is házas vagyok. - Akkor jó.
Üdv a Marshall City Hotelben!
Miben segíthetek?
Jó napot! Mr. Csangot keressük.
Itt van? Vagy hagyott itt egy ilyen bőröndöt?
Ó, Csang? Most telefonált.
Azt mondta, holnap reggel hozza be a bőröndöt.
Holnap? Ne már!
Fel tudná hívni? Mert most kellene a bőrönd.
Sajnálom, de nincs meg a száma.
Oké. Ezt el tudná tenni?
De kérem, csak az enyémért cserébe adja át!
Hát persze.
És kaphatnék egy szobát?
Ó, hát persze, kedves!
- Itt szállsz meg? - Mi mást tehetnék?
Biztos? Kereshetünk másik helyet.
A legromantikusabb szobát kapja.
Ahol Marilyn Monroe és Arthur Miller is megszállt egyszer.
- Ne már! - Útlevelet kérek.
Tessék!
John Lennon?
Micsoda férfi!
Köszönöm!
- Szívesen. - Köszönjük.
- Nincs mit. - Most már elengedlek.
- Köszi szépen. - Igen, ideje elbúcsúzni.
Menj a barátodhoz! Már így is megvárattad.
Jó volt veled. Nekem kellene köszönetet mondanom.
Oké. Érezd jól magad New Yorkban!
Te is! És sok sikert az állásinterjúhoz!
Köszi!
- Örültem. - Én is.
Elkérhetem a telefonodat?
Mi lesz, ha holnap sem hozza el a bőröndöt?
Nem tudom.
Van valami ötleted?
- Elnézést! - Igen?
Kérhetnék én is egy szobát?
Ó, hát persze!
John szobáját adom ennek a jóképű fiatalembernek.
- Köszönöm. - Egész biztos?
Útlevelet kérnék.
Eljöttem idáig, most már meg kell szállnom John Lennon egykori szobájában.
Köszönöm.
Meg is van. Az én nevem Rose.
Ajánlhatom önöknek a tetőtéri dzsesszbárunkat?
- Igen. - Elárulom, hogy a legjobb New Yorkban.
Jól van. Köszönjük, Rose.
- Nincs mit. - Kösz!
Innék egyet a tetőtéri bárban. Ha már ennyire ajánlotta.
Csatlakozhatsz.
Inkább kihagyom.
- Hogyhogy? - Pihennék egy kicsit.
Valami baj van?
Hát, New York, tetőtéri bár, közös iszogatás…
És?
Nagy hiba lenne.
Miért lenne hiba? Csak iszogatunk, ennyi.
Ha mégis veled tartanék,
mit mondana a nejed?
Ezt hogy érted?
Kellene neki bármit is mondania?
Nem tudom. Kellene?
Nem tudom.
Nem.
Megnyugtatlak, nem olyan férfi vagyok, aki megcsalja a feleségét.
Ezek csak nagy szavak.
Akkor nem, ha ismered magad.
De tényleg, nincsenek hátsó szándékaim.
Fent leszek, iszom egyet. Örülnék, ha csatlakoznál.
Oké, neked nincsenek hátsó szándékaid. És ha nekem vannak?
Helló!
Üdv, Rose! Segítség kellene.
Tud olyan üzletet a környéken, ahol vehetek ruhát?
De csak holnap tudok fizetni, ha megjön a cuccom.
- Jó estét! Mit adhatok? - Üdv! Vizet kérnék.
Bocsánat, mit mondott?
- Vizet. Ezt. - Vizet! Rendben.
Igen, vizet.
- Tessék! - Nem, bocsánat. Egy üveggel!
Üveggel? Rendben.
- Tessék! - Kösz!
Szívesen.
- De menő! Vizet iszol? - Csak téged vártalak.
Ha tudom, hogy kiöltözöl, én is megtettem volna.
Honnan van ez a ruha?
Lentről. Oltári ez a nő. Elveszett holmikat árul.
- Meg kéne nézned, mi mindene van. - Remek.
Vidámnak tűnsz.
- Az ital még jobban feldob. - Remek!
- Jó estét! - Üdv!
- Rocksztárnak tűnik. - Köszönöm szépen!
- Önnek pedig szép a haja. - Köszönöm. Mit adhatok?
Van javaslata?
- Igen, ütős a Margaritánk. - Jó, akkor azt kérek.
Oké. Remek választás. Ön mit parancsol, uram?
- Sört. - Sört? Csapoltat vagy üvegeset?
- Üvegeset. - Üvegeset.
- Tessék! - Kösz szépen!
Szívesen.
És amúgy miket tervezel?
Ékszerekkel kezdtem. Most hajkiegészítőket és esküvői fejdíszeket csinálok.
Egy milánói majd egy londoni márkának dolgoztam.
- És most itt vagyok. - Akkor elég jó vagy benne.
- Nem értek ehhez, de azért… - Tessék!
- Egészségére! - Köszönöm.
Csirió!
Szívesen hívnálak Ryannek.
Ryannek?
Oké, jó. Passzol.
És én minek hívjalak?
- Samanthának! - Samantha?
- Csirió, Ryan! - Csirió, Samantha!
Kössünk egyezséget, Ryan!
Holnapig van időnk.
Utána nem látjuk egymást. Se telefon, se üzenet.
- Miért tennénk ezt? - Hogy még felszabadultabb legyen az este.
Máskülönben gyötörni fognak a gondolatok.
Nagyon érdekes lány vagy.
Bocsi!
Jó érzés telefon nélkül lenni.
Kipróbálhatnád.
Rendben van.
- Örvendek, Ryan. - Én is örvendek.
Samantha.
Mi tíz éve vagyunk együtt. Ti?
Mi pedig…
a főiskola óta.
- Gyerek van? - Nincs.
De…
Én szeretnék. Apa akarok lenni.
Neked van?
Még nem állok rá készen.
A saját dolgainkkal is alig bírunk. Gyerekek? Még olyan sok tervem van!
Ha a férjed egyetért, nem gond.
Nem tudom, hogy egyetért-e.
Ha egy régi kapcsolatban élsz,
nem tudod, hogy az szerelem-e vagy megszokás. Éreztél már így?
Ha ezt mondod, akkor az már probléma.
Miért?
Ha tényleg szeretsz valakit,
akkor ezt nem kérdőjelezed meg.
Nem jó az, ha egy kapcsolatot megkérdőjeleznek.
Én ezt gondolom.
Ezzel nem értek egyet. Nem szabad természetesnek venni.
Neked sosem lett még eleged abból, hogy évek óta egyvalakivel vagy?
Nem.
Ne már!
Neked eleged lett belőle. Ezért jöttél New Yorkba.
Ahhoz, hogy kreatív maradjak, ki kell lépnem a mókuskerékből.
Felfedezek egy új várost, találkozom új emberekkel…
És azt hiszem,
éreznem kell, hogy még vannak lehetőségeim.
Te miért egyedül jöttél?
Hogy kiengedjem a gőzt. Gondoltam, itt jól fogom érezni magam.
- Akkor engedjük ki a gőzt! - Igen! Engedjük ki!
Csirió!
Na, ez a beszéd!
A hűséget túlértékelik.
- Úgy véled? - Aha.
- Te még nem csaltad meg a nejedet? - Nem.
Ugyan, Ryan! Elmondhatod.
Többé nem találkozunk. Nincs teher.
- Nem válaszoltál a kérdésemre. - De, csak nem fogadtad el a választ.
- Kösz! - Egészségére!
Ha félre akarnék lépni, nem nősültem volna meg.
Ha meg akarnám csalni a nejemet, azonnal elválnék.
Ha boldog vagy, ha szereted a társadat, és mindenekelőtt tiszteled,
a megcsalás szóba sem jöhet. Ennyi.
- Van még valami? - Nincs.
- Hogy érted? - Van más kliséd is?
„A szerelmesek nem csalják meg egymást.” Jöhet az összes.
- Beszélgethetünk róluk. - Nincs okom hazudni.
Pontosan, szóval nem kell befeszülni.
Senki nem azért házasodik meg, hogy félrelépjen.
De van olyan, amikor annyira ráunsz magadra, a munkádra,
arra, ahol élsz, a ruháidra…
Azért nem működik a kapcsolat, mert becsapjuk magunkat.
Ha felszabadultak lennénk, nem lenne szükség megcsalásra sem.
Nem éreznénk börtönnek.
Talán nem a házasságot kellene hibáztatni a problémákért.
Mit gondolsz? Talán csak könnyebb másokat okolni.
Főleg akkor, ha már nem szereted a férjedet,
és nincs bátorságod kimondani.
Túl rövid az élet egy szeretet nélküli kapcsolathoz.
Te dohányzol?
Néha. Amikor iszom. Amúgy leszoktam.
Hát persze.
Itt kellene lennie a bárnak. Nézd meg ezt!
Emlékszel a Vasárnap Esti Mozira gyerekkorunkból?
Volt benne egy kép New Yorkról.
Pont olyan, mint álmaimban
Talán megállt az idő
És csak téged látlak
Egész életemben téged kerestelek
És most itt vagy
Nahát!
Gyönyörű hangod van.
Szép volt.
Ha színpadra állnál velünk…
- Nem, az a te hepped. Köszi. - Oké.
Nem tagadom.
Néztem azokat a filmeket vasárnaponként.
Este vetítették őket. Utána lefeküdtem, és New Yorkról álmodtam.
Azt mondtam: „Ha nagy leszek, eljövök ide. Varázslatosnak tűnt.”
Én Isztambulról gondoltam ugyanezt. Hogy egy nap majd ott fogok élni.
A Boszporuszra való kilátás még szebb.
Nagyon szeretem.
Szeretheted egyszerre Isztambult és New Yorkot is. Adj neki egy esélyt!
Adtam, de egyelőre csak a húgyszagot éreztem az utcán.
- Az emberek meg magányosak. - Ugyan, Ryan!
- Fűszag és szomorú emberek. - Ne már! Gyere!
Indulás!
Taxi!
Menjünk busszal!
- Busszal? - Igen. Gyere!
Biztos?
A LEGJOBB VÁLÁS
Hé!
- Kinyitná az ajtót? - Ez nem taxi.
- Le kell szállnom. - A következő megállóban.
- Nem hal bele egy ötperces sétába. - Hol van a megálló?
Köszönöm szépen!
- Nem kérsz egy kis füvet? X-et? - Nem.
- Mit szeretnél? - Kérlek! Éhes vagyok!
Ácsi! Nem mész sehova, bébi!
Velünk jössz, szivi! Várj! Ne fuss el!
Ne fuss el!
Hé! Ne érj hozzám! Engedj el!
Hagyj békén! Mit csinálsz?
- Add ide a táskát! - Mit művelsz?
- Nincs pénzem. - Add ide!
- Hé, mi a fasz? - Hagyjatok!
- Ne gyere vissza ide, ribi! - Pénzt veszítünk.
Elveszi a kuncsaftokat!
- Hé! - Mi a faszt képzelsz magadról?
- Én csak sétáltam. - Ártasz az üzletnek.
Megütöd a lányokat.
- Tényleg csak sétáltam. - Ki a stricid?
Elnézést! Nem láttak egy nőt ezüstszínű ruhában?
- Keresel valakit? - Igen, egy ezüstruhás nőt.
- Ott van. - Hol?
Adj tüzet!
Hé! Félre! Hagyd békén! Hé!
- Meg ne mozdulj! Fogd be! - Oké. Nyugi! Mit akarsz?
- Ki a fasz vagy? - A férje. Hagyd békén!
- A férje? - Igen. A férje. Engedd el!
- Ennek a ribancnak a férje? Baromság! - Hagyd békén!
Fizetned kell érte, faszikám!
- Pénzt akarsz? - Igen!
- Add ide a tárcádat! - Nyugi!
- Gyerünk! - Oké, nyugi!
Virítsd a lóvét!
- Itt maradsz! Meg sem mozdulsz! - Megkapod.
Megkapod a pénzt.
- Add ide a tárcádat! - Jól van.
- Meg ne mozdulj! - De engedd el!
- Engedd el, hallod? - Kibaszott férj.
- Gyerünk! - Húzz innen a picsába!
- Férj? Ezt a faszságot! - Többé ne gyertek ide!
- Gyere! - Tűnjetek el innen!
Ez is csak egy ribanc! Nem a felesége.
Húzzatok a picsába! Vidd a ribancodat is! Tűnés!
- Várj! Mindjárt visszajövök. - Menjünk, kérlek!
Hé, te geciláda!
- Neked meg mi a bajod? - Mit akarsz?
- Gyere, te kis geci! - Hé!
- Gyere! - Játsszuk le!
Ez az, kölyök! Jól van!
Gyere, te kis faszszopó!
Ne!
Bassza meg!
- Többé nem érsz ehhez a nőhöz. - Baszki!
- Egy nőt sem ütsz meg. - Menjünk!
Te rohadék! Most hol van a késed?
Hol van, stricikém?
Ha még egyszer megteszed, kicsinállak! Hidd csak el!
- Galambszar vagy! Baszódj meg! - Menjünk!
- Húzz a picsába! - Menjetek!
- Tűnés!
- Seggfej! - Jól vagy, apuci?
- Többé ne engedd el a kezem! - Te se!
Azt hittem, nem cigizel.
Mi? Ez az enyém?
- A zsebedben volt. - A zsebemben?
Az lehetetlen.
Milyen trükkjeid vannak még, Ryan?
Hát…
Na tessék! Mintha ennyi nem lett volna elég.
Ugye tudod, hogy galambszarnak hívtad a fickót?
Galambszarnak?
Tényleg? Galambszarnak hívtam?
Galambszar!
Dögösek voltak a lányok.
Miért gondolták, hogy konkurencia vagyok?
Mert fenyegetve érezték magukat a szépséged miatt.
És…
Biztos dühösek voltak.
Mivel fenyegetve érezték magukat,
nem csoda, hogy kimutatták a foguk fehérjét.
Mert…
Hát, eléggé logikus.
Hűha! Micsoda bókok!
Elkezdtél csacsogni, Ryan. Az adrenalin az oka? Vagy ez?
Mindkettő. Szerintem mindkettő.
Kiegyensúlyozva.
Most mi lesz?
Visszamenjünk? Amíg még egy darabban vagyunk.
- Visszamenjünk a hotelbe? - Ne!
Nem akarok emiatt emlékezni a mai estére.
Mit szeretnél csinálni?
New Yorkban vagyunk.
Két idegen először és utoljára találkozik.
Csináljunk olyasmit, amit Isztambulban nem lehet!
Nem hiszem el!
Király volt, mi?
- Helló! - Szia!
Gyönyörű pár vagytok!
Tartunk egy kis versenyt.
Nem tudod, mi az az orgazmus? Mit keresel még mellette?
Nem tudja, mi az. Ez a kamuorgazmus-verseny.
- Arra? - Igen, arra ott.
Vigyázz a barátnődre!
Úristen!
- Nem hiszem el. - Gyere!
Igen, ez az!
Köszönjük!
- Kimegyek a mosdóba. - Oké.
Jöjjön a következő versenyzőnk! Tapsoljuk meg Mimit!
- Elnézést! Kérhetnék egy sört? - Igen, persze.
Uramatyám!
Tombol a közönség. Ilyet még sosem láttam.
Ez nevetséges.
És az utolsó pillanatban lett még egy nevezés.
Egy italt?
Törökországból jött, csak a verseny miatt.
Következzék Samantha!
- Ne csináld már! - Mi másért lennénk itt?
- Azt hittem, hogy csak nézzük. - Te nézheted.
Úristen!
Te aztán nagyon…
Mármint nagyon…
- Nem értelek. - Mi a baj?
- Nem is gratulálsz? - Nincs baj.
A férjeddel is megjátszod?
Ki mondta, hogy megjátszottam?
Gyere, fiatal az este!
- Nyertél? - Igen.
- Szuper! Felállsz ide? - Igen, egy bajnoki fotóra.
Oké. Hogyan csináljuk?
Jól van. Kicsit dobáld a hajad!
- Dobj csókokat! - Oké.
Mutass a kamerára! Így! Energikusan!
Kezdjük!
KAMUORGAZMUS-BAJNOK
Nagyon jól szórakoztam. Köszönöm!
Jó éjt!
Serin!
Serin! Mi a baj?
Vége a játéknak.
Serin!
- Serin! - Uram!
Jó reggelt!
Megérkezett a felesége bőröndje.
Mi? Ja, oké. Köszönöm szépen.
Szia, Eda!
Szia, Mehmet! Bocs, ha rosszkor hívlak.
- Korán van? - Nem, mondd! Mi az?
Már tegnap hívni akartalak, de írtad, hogy nem érsz rá.
Megvan a tárgyalás időpontja.
Jövő hónap 20-a. A Çağlayanban.
Fél 11-kor. Mehmetet is felhívtam.
Közös megegyezéses, szóval nem kellenek tanúk.
Elég, ha ketten jöttök, 10-15 perc az egész.
Oké, köszi.
Amikor először megláttam, olyan volt, mintha már ismerném.
Úgy éreztem, hogy lesz egy közös történetünk. Ez ugrott be.
Lefagytam, amikor megláttam.
Volt valami, ami elkezdett húzni felé.
Akkor még volt barátja is.
Nem érdekelt. Megkértem, hogy jöjjön velem.
Elhagytam a barátomat, és vele mentem. Nem érdekelt senki és semmi.
Nem tartoztam felelősséggel senkinek.
Aznap este elmentem Mehmettel. Azóta együtt vagyunk.
Néha elgondolkodom, hol lennék most,
ha akkor nem mondok neki igent.
Néha elgondolkodom,
ki lennék most, ha ő nem lép be az életembe.
Nagyon szerencsés vagyok,
hogy ő velem van.
A kapcsolatunk harmadik évében felvettek egy New York-i főiskolára.
Divattervező szakra. Nagyon szerettem volna menni.
De Mehmettel minden olyan csodás volt!
Nem ment el.
Szerelmesek voltunk.
Egy pillanatra sem engedtük el egymást.
Miért ment volna? Hogy engedtem volna el?
Aztán…
Az apám szeretne megismerni.
- Az apád? - Igen.
Kedvelni fogjátok egymást.
Figyelj, fiam!
Feladta érted a jövőjét.
Más lenne az élete, ha elment volna New Yorkba tanulni. De veled maradt.
Össze kell szedned magad.
Meddig fogsz még zenélni?
Szerezz rendes munkát!
Légy olyan férfi, aki méltó Serinhez, oké?
„Légy olyan férfi, aki méltó Serinhez!”
Őszintén szólva…
Egy csődtömegnek éreztem magam.
Maga mit érzett volna?
Külföldön házasodtunk össze, szűk baráti körben.
A szüleim csak később tudták meg.
Nagyon lazára vettük a dolgot.
Szereztem munkát.
Nyakkendőt, zakót, öltönyt hordtam.
A zenei karrieremnek ezzel befellegzett.
Csak a barátaimmal tudtam fellépni, szökőévente egyszer.
Már nem volt ugyanaz.
Én is találtam munkát.
Mehmet támogatott.
A FORRASZTÁS ÚRNŐJÉNEK
Rendes munkája volt.
Új életet kezdtünk. Boldogok és izgatottak voltunk.
Minden varázslatos volt.
Odavoltunk egymásért, mindent együtt akartunk csinálni.
A nagy döntéseket egymásra való tekintettel hoztuk meg.
Formáltuk egymás életét.
Talán pont ezért szenvedünk most ennyire.
Próbáltuk építeni a karrierünket, de úgy, hogy ne hanyagoljuk el egymást.
Kezdetben jó volt a házasság.
Nem olyan pár voltunk, ahol kialudt a tűz.
- Itt ne nyírd fel! Csak oldalt! - Oké. Akkor itt.
Az anyukám mindig háton tett le aludni, szóval…
Ezt direkt csináltad!
Akkor nyírd le az egészet!
Aztán elkezdtem egy cégnek tervezni.
Vagyis inkább csak próbáltam.
Egyre stresszesebb volt munka közben.
Mindenre volt egy saját rendszere.
Nem rondíthattál bele.
Mehmet…
Ez meg mi?
Most néztem a honlapotokat.
Egyes tárgyak majdnem ugyanúgy néznek ki, mint az én munkáim.
Te tudtál erről?
Miért nem szóltatok?
Ugyanolyanok! Csak a színük más.
Ellopták az ötleteimet és kirúgtak.
Nincs jogotok ezt tenni! Mit kapok érte?
Cseszd meg, te görény!
Tudnak róla, remek.
Ekkor bántam meg először, hogy nem mentem New Yorkba.
Elküldtem pár munkámat néhány New York-i stúdiónak.
Csak szerencsét akartam próbálni.
Nem is nagyon reménykedtem, de aztán…
KEDVES SERIN YILMAZ! KÖSZÖNJÜK A JELENTKEZÉSÉT A STÚDIÓNKBA!
New Yorkba jelentkezett.
Egy kollekciót kellett összeállítania. Ha tetszik nekik, felveszik.
Nekem nem szólt róla. Én se mondtam el, hogy tudom.
Megjöttem.
Szia!
- Hogy vagy? - Kösz, jól.
Ne! Sero!
Vártam, hogy elmondja. De nem tette.
Féltem, hogy nemet mond rá.
Akkor nem mentem volna el. Meg tudott volna győzni.
Csörgött a telefonom.
Jöttek a veszekedések.
Belekötött mindenbe, amit mondtam, makacs volt,
semmiben nem tudtunk megegyezni.
Serin!
Egy.
Kettő.
Következő. Igen, ez az!
Remek! Úristen!
- Te nem állsz be modellnek? - Nem, köszi. Gyönyörű lány.
Akkor maradsz te. Veled folytatjuk.
- Shawn! - Igen?
- Mehet? - Igen, persze.
Tetszik a profilod.
Valahányszor fotózásra mentem, ő féltékenykedett és összevesztünk.
- Nézz erre! Remek! - Mosolyogj!
- Ezt fel kell vennem. - Okés.
- Igen? - Hol vagy?
- Fotózáson. - Még mindig?
Sokáig tart. A kollekciómat fotózzuk. Szuper lesz.
A gitárom! Itt vagyok, és nem hiszem el.
Megkértelek, hogy semmit ne tegyél a gitáromra.
Erre nagyon érzékeny vagyok.
Úgy csinálsz, mintha nem tudnád.
- Dolgozom. Beszéljünk később! - Ez meg mi?
Javíts a fókuszon, Shawn!
- Hihetetlen! - Mi?
Serin!
Igen, megyek!
- Biztos? - Igen.
- Minden oké? - Igen.
Megyek.
- Le kell tennem, szívem. - Ki az?
- A stáb. - Ez valami filmforgatás? Mikor jössz?
Nyugi! Hadd fejezzem be a munkát!
- Majd megyek. - Vagy ne gyere!
- Hotelnek használod az otthonunkat. - Leteszem.
Bocsánat!
- Szóval jobb a világítás? - Igen. Tovább!
- Minden oké? - Igen.
Kit látnak szemeim!
- Többé ne csinálj ilyet! - Mi vagyok én?
- Ne zavarj munka közben! - Házgondnok?
Mi vagyok én itt? Mi vagyok neked?
Mennyi az idő? Kivel voltál?
Mit akarsz?
- Egész nap dolgoztam. Mit akarsz? - Ittál?
- Micsoda? - Ittál?
- És hogy értetted, hogy ne jöjjek haza? - Kivel voltál?
Mit csináltatok ilyen sokáig?
Hallottam, hogy nevet a háttérben.
- Kiabálnia kellett volna, mint neked? - Csodás!
Dühítenek a boldog emberek?
Ha olyan jól szórakoztál, miért vagy itt? Nézz az órára! Ez egy otthon!
Ki vagyok neked?
- Mindegy, mit csináltam. Itt lakom. - Ez…
Mehmet…
Mehmet!
CANSU - ÚJ ÜZENET
SZIA, VISSZAJÖTTEM! HOGY VAGY?
JÓ VOLT BESZÉLNI VELED
MEHMET, VAN IDŐD? BESZÉLNÜNK KELLENE
BÁRCSAK OTT LETTÉL VOLNA TEGNAP!
PÉNTEKEN LESZ EGY BULI, ELJÖSSZ?
SZERINTED JÓ EZ A RUHA EGY CÉGES VACSIHOZ?
Húha!
Hallgatlak.
Nem akarom, hogy gyanúsítgass.
Másfél hónapja felléptünk Kadıköyben.
Igen, Kadıköyben. Te is ott voltál.
Korán hazamentél.
Ha ott maradsz, találkoztál volna vele.
Ennyi. Eljött és találkoztunk.
Évek óta nem láttuk egymást. Így van.
Ha sántikálnék valamiben, állítanék be feloldókódot.
Ahol nincs feloldókód, nincs titok sem.
- Bármikor belenézhetsz. - Csak nem érdekelt.
Szívem, felhívjam a lányt?
- Lusta vagy. - Nem csináltam semmit.
Mi történt a koncert után? Mik azok a képek?
- Elmondjam? - Mi történt a koncert után?
Semmi. Mit gondoltál?
Eljött, bulizott, hazament.
- Mi csak… - Ugyan!
- Csak telefonon beszéltünk. Figyelj… - Mi történt?
- Semmi. Megittam az italomat. - Minden reggel ír neked.
- Hazavittem. Mert részeg volt. - Te vitted haza?
- Igen. - Remek.
- Ez… - És hogy vitted haza?
Ugye viccelsz?
Írtam neki bármi olyat, ami gáz lenne?
- Flörtöltem vele? - Mit csináltatok utána?
Tehetek én róla, hogy dekoltázsos fotókat küld?
- Talán érdeklem. - Miért írogat neked minden reggel?
Te vagy a stylistja? „Jó ez a ruha?” Mindent három szmájlival.
- Ő csak… - Részeg volt, és édes hármasoztatok?
Nem! Őszinte leszek veled.
- Nem volt szex. - Vége van!
Téged nem érdekeltelek. Mindenki vágyik az odafigyelésre.
Jó érzéssel tölt el bennünket.
Miért vetted le a gyűrűt?
Mehmet, sokat gondolkodtam kettőnkön.
Már nincs köztünk igazi szeretet.
Már nem vagyunk jók egymáshoz.
Eltávolodtunk egymástól egy szenvedélymentes, unalmas életben.
Nehéz ezt beismerni,
de ez az igazság.
Már az, hogy csetelsz ezzel a lánnyal, bizonyítja mindezt.
Ez így nem mehet tovább.
Nincs értelme.
Nem csinálhatjuk. Nagyon sajnálom.
Azért írom ezt a levelet,
mert ha beszélgetnénk, újra összevesznénk.
Már nem hallgatjuk meg egymást.
Magyarázkodás, vádaskodás… Már nincs hozzá erőm.
Boldogtalan a házasságunk. Váljunk el!
Ennyi. Neki ez ilyen egyszerű.
Csak mert cseteltem valakivel.
Ha Serin csetelne egy régi ismerősével,
maga mit érezne?
Ha Mehmet megpályázna egy külföldi állást, anélkül, hogy szólna róla,
maga mit érezne?
Kérdeznék önöktől valamit.
Gondolják át alaposan a válaszukat!
Ha ma találkoznának, ugyanúgy egymásba szeretnének?
Már nem azok vagyunk, akik régen. Talán nem is kedvelnénk meg egymást.
Lehet. Ki tudja?
De számít ez egyáltalán?
A válóperes tárgyalásunkra várunk.
És ez az utolsó párterápiánk.
Értem.
De ezen az utolsó alkalmon lenne egy utolsó javaslatom.
Miért legyen nálam az útleveled?
Üdv!
A reptérre!
Mikor lesz a New York-i állásinterjúja?
Jövő hónapban.
Remek.
Nem tudnának együtt odautazni?
Tegyenek úgy, mintha akkor találkoznának
életükben először!
Csak segíteni szeretnék.
Mehetünk?
Kérem!
- Biztos katasztrófa lesz. - Miért?
- Többé ne engedd el a kezem! - Te se!
Még mindig nagyon szeretlek.
És hiányzol.
Te is. Élvezzük ezt ki!
Zöld lötty. Gyömbérrel.
Jó a másnaposság ellen.
- Szereted az ilyesmit. - Köszi.
A pia és a cigi kikészített. Megvan a bőröndöd?
Igen.
- Hiányzik valami? - Nem.
Remek.
Finom.
Ízlik?
A párterapeutának igaza volt.
Ez jót tett nekünk.
Szerintem is.
Nevettünk.
Olyanok voltunk, mint régen.
És beszélgettünk. Régóta nem beszélgettünk ennyit.
És nem veszekedtünk.
Egymással nem.
- Igaz. - Fáj a kezed?
Nem vészes.
Tegnap megláttam benned a régi Mehmetet. Azt a Mehmetet, aki vágyik rám.
Emlékszel, hogy mit kérdezett?
„Ha ma találkoznának, ugyanúgy egymásba szeretnének?”
Én beléd igen.
Igen, beleszeretnék a srácba, akivel tegnap találkoztam.
De nem tegnap találkoztunk.
- Hogy érted? - Úgy, hogy semmi sem változott.
A gondok, amik miatt itt vagyunk, nem tűntek el.
A tegnapi volt életem egyik legemlékezetesebb estéje.
De ha hazamennénk, újrakezdődnének a veszekedések.
Újra elkezdenénk ölni egymást.
Nem akarok az a nő lenni. Aki ingerlékeny és folyton kiabál.
Utálom azt az énemet.
Próbálok önmagam és a feleséged is lenni.
- Nem adhatom meg azt, amit vársz tőlem. - Mert mit várok tőled?
- Mit vártam tőled valaha is? - Te mondtad tegnap.
- Nem akarok gyereket. - Oké.
- Nem megy. - Nem akarok itt lakni. Soha.
Ezért kell elengednünk egymást.
- Van más megoldás? - Van hát.
Mondtam tegnap. A lényeg, hogy egymást válasszuk!
De te sutba vágod a házasságunkat, csak hogy itt élhess.
- Ez nagyon gáz. - Sutba vágom?
Szóval csak az én hibám?
Te akarsz elválni, én nem.
- Vagyis nem akartam. - Támogathattál volna.
Nem azt mondtad, hogy mellettem állsz, hanem azt, hogy ne csináljam.
És ez a lényeg. Ha a te munkádról van szó, megáll az élet.
Ha arról, amiről én mindig is álmodoztam, akkor önző vagyok.
A munkám?
Én mindent feladtam!
Robotolok, hogy te boldog légy.
De te inkább külföldre költöznél.
Szóval ez feljogosít arra, hogy megcsalj?
Nem csaltalak meg.
Csak áltatod magad.
Tudjuk, mi történt volna, ha nem buksz le az üzikkel.
Serin, nem csaltalak meg.
A megcsalás nem az én stílusom.
Te jöttél el velem, amikor még volt barátod.
Kifelé!
Menj!
Elválunk.
Megvan a dátum, ugye felfogtad?
Ez már komoly dolog.
- Elkések az interjúmról. - Az interjúd…
Olyan fontos a munkád! Meg ez a kurva város!
Neked minden fontosabb, mint én!
És azt mondod, hogy szeretsz. Vagyis tegnap azt mondtad.
Igen, szeretlek, de erre nem vágyom. Tényleg nem érted?
Jó.
Nem leszek olyannal, akinek nem kellek.
Szóval elmegy?
Igen, találtam egy helyet az Upper West Side-on.
- Közelebb van a munkahelyemhez. - Van itt önnek valami.
Mehmet küldte.
Köszönöm!
Örülök, hogy megismerhettem.
Serin, most először írok levelet.
Nem tudom, jól sikerül-e, de egy próbát megér.
Nem rossz ötlet a levél.
Lehet, hogy jobban el tudom mondani így, mint személyesen.
Igazad volt.
Lehet, hogy nem vagyok olyan jó társ, mint amit érdemelsz.
Ha nem tudom azt éreztetni, hogy támogatlak
mindabban, amit szeretnél csinálni,
akkor sajnálom.
Nagyon sajnálom,
ha azt érezted, hogy már nem szeretlek, nem értelek,
csak egy nap erejéig.
Annyira félek az elvesztésedtől, hogy emiatt veszítelek el.
Mindkettőnknek voltak álmaink a megismerkedésünkkor,
és idővel ezek egy részét fel kellett adnunk.
Alakulhatott volna másképp, mint hogy egymást hibáztatjuk?
Ezt nem tudom.
De egy dolgot igen:
hogy a párok, akik együtt öregednek meg, veszekednek is.
- Megvan a díszlet. Gyere! - Oké. Megyek.
Néha elfáradnak, unatkoznak,
és van úgy, hogy fel akarják adni.
És csak egy dolog miatt nem teszik:
mert hisznek benne, hogy egymásban otthonra lelnek,
miután minden viharfelhő elvonult.
Én otthonnak hívom,
te pedig szeretetnek, szenvedélynek, de ez a hit, nem gondolod?
Azt akartam, hogy legyen hitünk.
Annyira akartam!
Hogy azt kiáltsuk a világnak: „Egyek vagyunk!”
Bárcsak ne adtuk volna fel!
Mert én…
még mindig őrülten szeretlek.
Még megvan a retúrjegyed.
Ha meggondolnád magad, ott leszek az isztambuli gépen.
Állat kicsit jobbra, kicsit feljebb! Oké. Jó.
- Ne haragudj! - Minden rendben?
Igen, minden rendben. De…
- El kell mennem. - Hozhatok esetleg valamit?
Nem, köszi mindent, de mennem kell.
- Várj! - Ne haragudjatok!
Pápá!
- Kérem! - Ne!
- Elkésett. - A férjem a gépem van. Kérem!
- Oké, de kell az útlevele. - Jól van. Köszönöm!
Elnézést!
- Szabad? - Hová megy? Lezártuk.
- De a férjem fent van a gépen! - Sajnálom.
Sajnálom, de nem engedhetem be.
- Nem szállhat le így a gépről. - Meggondoltam magam.
- Elnézést! - Uram!
- Nem repülök. - Nem szállhat le.
Hívom a rendőrséget.
- Jó. De nem repülök. - Mehmet!
- Sajnálom. - Ki kell kísérnem.
Hívjon valakit!
Nem költözhetek el máshova a tudtod nélkül.
Megértem a dühödet.
Megkaptad az állást?
De visszamondom.
Leállíthatjuk a válást?
Elnézést, de ki kell kísérnem önt.
Adna nekünk egy percet? Nézze…
Ő a feleségem és velem jön.
Ha még nem zárták le.
Csak adjon egy percet, jó?
Persze, köszönöm.
Igen? Felszállhat? Jól van.
Uram? Rendben van.
- Felszállhat a neje. - Köszönöm.
- Köszönöm! - Az útlevele?
Gyere ide!
Köszönjük!
Hihetetlen! Ez valami vicc?
A francba!
Eltűnt.
Hát…
Elveszett.
A feliratot fordította: Petőcz István