Downloaded from YTS.MX
EN ANIMEFILM FRA NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det gjør vondt.
Kanna.
Mamma.
Går det bra?
Det går fint.
Vil du gi deg?
-Det går bra! -Unnskyld.
Så du klarer å løpe?
Ja. Løpet er ikke over.
Jeg gjorde ikke mitt beste engang.
Du hater virkelig å tape. Jeg vet ikke hvor du har det fra.
Ok. Da fortsetter vi!
Klar!
-Ferdig… -Gå!
Kanna, da!
Nå blir du hengende etter.
Hei, den som har'n, denne vei Følg klappingen
Kom igjen!
Se, nå smiler du.
Hva?
Mamma!
Vent!
Hei!
Ikke løp fra meg!
GUDER
INGEN GUDER
"Kanna-måneden."
Hva?
Her!
Hva?
-Hva er det, Hayama? Følte du deg truffet? -Unnskyld.
-Eller er timene mine så kjedelige? -Kanskje litt.
Ærlig talt. Vi fortsetter. September er Naga-måneden.
Side 125.
-Oktober er Kanna-måneden. -Kanna-måneden?
Det sier ikke bestemor.
Ja. Det er annerledes i Izumo-regionen i Shimane.
Jeg tror… den heter Kamiari-måneden.
Kamiari-måneden?
Ifølge Izumo-legendene samles Yaoyorozu-gudene i Izumo Taisha-tempelet
for foreningsseremonien Kamihakari.
I dag kan man kalle det et hellig toppmøte.
-Toppmøte? -Merkelig.
-Utenfor tema igjen. -Ja.
Kamihakari feires i oktober i den gamle månekalenderen.
De fleste områder i Japan mister gudene på den tiden. Derav "Kanna-måneden".
På denne tiden samles gudene i Izumo.
Med andre ord finnes det guder.
Derfor anses oktober som Kamiari-måneden i Izumo.
Det er årsaken.
Klar!
Guttene er treige.
Ikke løp så sakte! I dette tempoet klarer dere ikke å fullføre løpet neste uke!
-Hvorfor må vi løpe nå? -Det hjelper ikke å trene nå.
En tyfon er visst på vei.
-Vi får be om regn. -Det er meg!
Regn
Regn! Å, regn!
Gutter er så dumme.
Hjelpe meg.
Kanna? Hva er det?
Jeg er i dårlig form. Kanskje jeg også skal be om regn.
-Seriøst? -Regn.
Kom, regn.
Nå er det jentenes tur.
Første gruppe.
Yamamoto, Ogawa, Hayama, Murayama.
Hvor er Ogawa? Hei! Ogawa!
Her!
Klar!
Ferdig!
-Lærer. -Hva er det?
-Jeg har krampe i leggen. -Går det bra, Kanna?
Ja, jeg trener visst ikke nok.
-Jeg går til helsesykepleieren. -Du kan gå.
-Kanna, jeg blir med. -Jeg klarer det alene.
Ok. Klar.
Nå er skoledagen over.
Til dere som fortsatt er her, vær forsiktig på vei hjem.
Se her, Shiro.
Shiro.
Det må være fint. Du bekymrer deg nok ikke mye.
Shiro, jeg har ikke fortalt noen hvordan jeg har det.
Den som kommer først hjem til meg, får velge leken.
Greit!
Jeg tror ikke løping…
Kanna!
-Kom, så drar vi drar hjem! -Kommer.
Vi ses.
-Jeg har lett etter deg. -Unnskyld.
-Du er visst glad i kaniner. -De er søte.
-Er foten bedre? -Den er fortsatt litt rar.
-Ha det. -Ha det.
-Duene er nifse. -Kanna?
Du trenger ikke løpe maratonen neste uke.
Foten er bra igjen.
Det er ikke det. Det har bare gått ett år.
-Lærerne forstår… -Hør her.
Pappa skal se på. Han gleder seg. Så jeg må gjennomføre.
Kanna.
Dessuten er det ingen av guttene som prøver.
-Da må iallfall vi jentene gjøre det! -Du har rett.
Nå drar vi hjem.
-Først spiser vi yndlingssuppa di, zenzai. -Godt forslag.
-Mamma sier jeg må komme rett hjem. -Ja vel.
-Beklager. -Det går bra.
-Jeg har faktisk også noe jeg må gjøre. -Ses i morgen.
Ses i morgen.
Ja vel.
Jeg er så…
PARK-LEILIGHETER
-Da ble An sint. -Hva skjedde så?
Så måtte Tae be om unnskyldning.
-Mamma, hva skal vi ha til middag? -Kanskje jeg skal lage karrigryte?
Karrigryte igjen? Jeg vil ha noe annet.
-Ha det! -Ha det!
KANNAS MARATON
UTMERKELSE - MARATON KANNA HAYAMA
Jeg er hjemme.
-Hva er i veien? Lysene er av. -Velkommen hjem, pappa.
-Jeg kom akkurat hjem. -Jeg skjønner.
-Kanna? -Ja.
-Maratonen er neste uke, sant? -Takk, det var ikke nødvendig.
Hva?
De er for små. Jeg bruker størrelse 36.
Gjør du?
Da tok jeg feil. Størrelse 36, altså?
-Jeg skal bytte dem. -Det går bra.
-Jeg bruker de gamle. -Kanna?
Klarer du å løpe neste uke?
Ja, det går bra. Jeg skal lage middag.
Yayoi.
SKOLEMARATON
Regnsangen fungerte ikke.
-Barna mine gjør ikke lekser. -Ikke mine heller.
Regn, vær så snill!
-Guttene er da muntre. -Ja.
Kanna!
Miki!
-Hvordan går det? -Ikke så verst.
-Hei, Kanna. -Hei.
Mikis mamma! Takk for at du er så snill mot datteren min.
Ingen årsak. I like måte.
-Hun fikk kake forleden. -Gi deg.
-Det går bra. -Vi går.
-Faren din er så morsom. -Han er så entusiastisk.
Det er flaut.
Folkens, det er dessverre overskyet i dag.
-Vi kan vel gå? -Det går nok bra.
-Vi kjører på! -Ja.
Ok! Klar!
Ferdig!
Lykke til, Kanna!
-Kanna klarer seg. -Du har rett.
-Førstemann er tilbake! -Du klarer det!
Miki er rask!
Kanna klarte det også.
-Kom igjen! -Du klarer det!
Utrolig! Hun løp forbi en til!
Kanna!
-Går det bra? -Ja.
-Du var så rask! -Kanna!
-Du klarer det! -Du klarer det, Kanna!
Kanna!
Kanna, fortsett!
Kanna!
-Kanna! -Kanna?
Hva skjedde? Går det bra? Du trenger ikke å presse deg selv.
Jeg… presser meg ikke.
Mamma pleide å si: "Å krysse målstreken er viktigere enn å være førstemann over."
-Ikke si det. -Hva?
Ting mamma sa.
Ikke lat som du forstår!
Kanna.
Vent!
Vent, Kanna!
-Kanna? -Kanna!
Kanna!
Gå til klasserommet!
Hei!
Kanna!
Mamma!
Hvorfor?
Jeg vil treffe deg.
Hva er dette?
Unnsk…
Nei!
Jeg tar meg av det.
Takk.
-Er det Yayois amulett? -Kjenner du mamma?
-Hvem er du? -Det trenger du ikke å vite!
-Ta av deg Yayois amulett, menneske. -Hva? Amulett?
-Ta den av håndleddet! -En demon?
-Slutt! -Gi meg den!
-Shiro? -Forsvinn, demon!
-Du snakket! -Ikke ta av deg armbåndet!
Pokker, du kom fort.
Selv uten å ta amuletten kan jeg overta Idatens oppgaver!
Det tillater jeg ikke. Hun er Yayois datter.
Vi trenger ingen erstatter!
Samme kan det være. Du blir snart blottstilt uansett.
Du er vel Shiro? Hvordan kjenner du moren min?
Jeg er gudenes budbringer.
Moren din var den forrigeIdaten.
-Hva er en Idaten? -En som løper fort.
-En slags løpegud. -Er mamma en gud?
En etterkommer etter gudene for å være nøyaktig.
Han du traff, er en etterkommer etter demoner som hater Idatene.
Det går bra. Jeg ble sendt hit for å beskytte deg fra slike slyngler.
-Så du kan fullføre oppgaven din. -Så du er ikke Shiro?
Dette hastet, så jeg brukte Shiro som min yorishiro.
-Altså lånte jeg kroppen hans. -Hva betyr det?
Idet etterkommeren med Idaten-amuletten dukker opp,
altså du, kom jeg så fort jeg kunne.
Så du sier, helt ut av det blå, at moren min var en løpegud?
Jeg er også en nykommer som har blitt sendt som erstatter,
så jeg vet ikke mye om Yayoi. Uansett er jeg glad jeg fant deg!
Vi drar til Izumo og utfører oppgaven vår.
Vent nå! Hva slags oppgave?
Idatens oppgave er å levere chiso til gudenes fest.
Vi skal levere den på festivalen i Izumo i kveld.
-Så vi må skylde oss! -Levere i kveld?
Er ikke Izumo i Shimane? Hvordan skal vi komme oss dit?
Det ordner amuletten. Se deg rundt.
Den beveger seg, men veldig sakte.
Ja. Når en etterkommer av Idaten går med amuletten,
sakker tiden rundt dem.
Amuletten gir Idaten kraften
til å løpe fort nok til å forandre romtiden.
-Vanlige mennesker merker oss ikke. -Jøss.
Jeg sa i "kveld", men det er i mennesketid.
Som du ser, går tiden i Idatens romtid sakte.
Er det…
Fem dager her er rundt en time i mennesketid.
-Ikke mer? -Nei.
-Så drar vi nå, rekker vi det kanskje. -Det virker logisk.
Tar vi bussen? Eller hurtigtoget?
Kom igjen. Vi løper… med disse beina!
Løpe? Til Izumo?
-Hvorfor ta det trege hurtigtoget? -Vel…
-Beklager, men jeg kan ikke dra. -Du må.
Rekker vi ikke festivalen i kveld og de ikke holder Kamihakari i morgen,
-vil neste års skjebne… -Kamihakari? Det er…
-Vi må skynde oss om vi skal rekke det! -Det er umulig!
-Du kan ikke bare be meg om det! -Hvorfor ikke?
Hvorfor? Løpe til Izumo?
Umulig. Det er for langt unna. Dessuten løper jeg ikke lenger.
Vil du ikke vite hva moren din følte da hun løp?
-Hva? -Følger vi veien moren din løp til Izumo,
ser det hun så og møter dem hun møtte,
kan vi også komme til moren din!
-Kanskje. -Jeg forstår!
Det er en festival der gudene samles. Da er nok mamma også der!
-I Izumo, gudenes land… -Kan jeg treffe mamma!
Ifølge legenden møtes de to verdenene et sted…
-Er det sant? -Vel…
Jeg får vel treffe henne igjen? Får jeg treffe mamma igjen?
Hvis skjebnen vil.
Jeg drar! Jeg vil treffe mamma!
DONUTS - NUDLER
Idatens oppgave er å samle det som høstes i alle regionene,
altså chisoen,
og levere det til gudene som møtes i Izumo.
-Hva er en chiso? -En bankett.
Du vet, mat.
Vi skal ikke bare løpe, men også sanke mat?
Ja. Det er der ordet "chiso" kommer fra.
Sanke mat og løpe gjennom regionene. Det er Idatens viktigste oppgave.
I oktober i den gamle månekalenderen, i Kamiari-måneden,
samler alle Japans guder seg på ett sted i Izumo.
Der holder de en foreningssamling, i tillegg til Kamihakari.
I deres fravær passer midlertidige guder på for å unngå katastrofer.
De kalles Rusu-guder.
Vi skal sanke mat fra alle gudene og budbringerne
og ta det med til Yaoyorozy-gudene som er samlet i Izumo.
Derfor må vi komme frem før velkomstfesten i kveld.
Når må vi være på festivalen?
Vi må være der innen klokken sju, når festivalen begynner.
Så snart? Det er fremdeles ettermiddag.
Jeg forstår.
Til du blir vant til det, skal jeg advare deg om tidsflyten.
-Advare meg? -Jeg er som en tidtaker i en maraton.
Så. La meg vise vei til Izumo.
Ja, takk!
Pappa.
Han lette etter meg. Han var bekymret for meg.
-Hva er i veien? Vi må skynde oss! -Ok.
Du blir forkjølet.
Nå drar jeg. Jeg skal treffe mamma.
-Nå drar vi. -Greit.
En kalebass? Nei, det var ingenting.
Hvordan sanker man egentlig chiso?
Det stemmer. Vi må innom tempelet vi var i tidligere.
-Hva? Skal vi møte monsteret igjen? -Det er ikke et monster. Det er en gud.
Fryktinngytende gud!
Vi skal sanke chiso og levere det i Izumo.
Er dette chiso? Mochi?
Ja. Det er spesialiteten i dette området.
Vi får noe som forbindes med området og guden.
Denne guden holder ondskapen unna, så den vil du ha med fra starten av.
-Holder denne guden ondskap unna? -Ja.
Det finnes en værgud, en underholdnings- gud og til og med en toalettgud.
De ulike gudene bringer ulike goder til landet.
Jeg forstår.
Jeg har vært her hver dag, men har aldri tenkt på det før.
-Sier du det? -Hva er det?
Den sier den har passet på deg helt siden du var liten.
Den vet at du har grått her alene.
Det kan jeg ikke huske.
Vel…
Beklager at jeg ikke har sett deg før nå.
Den sier: "Når du er sliten av å løpe, gå."
-Nå drar vi. -Shiro. Hva med denne?
Ja. Se her.
-Kult. Det er magi! -Det er gudekreftene.
Dermed kan vi bære mye chiso, og kalebasser går sjelden i stykker.
Den beskytter delikatessene. Men vær forsiktig.
-Noen er ute etter kalebassen. -Som han jeg traff?
Det var Yasha. Han er fra en demonklan
som har båret nag til Idaten i flere generasjoner.
Nag?
Den må ikke bli stjålet. Ha den alltid med deg.
-Greit. -Jeg passer også på, så det går bra.
-Skal vi dra? -Ja, det vil være en ære!
USHIJIMA-TEMPELET
Uansett hvor sakte tiden går, rekker vi ikke frem i dagslys om du er så treg.
Å se livet i byen gå så sakte er som en drøm.
-Det er sant. -Dette kan bli en morsom reise.
-Ikke si det. Det blir ikke lett. -Hvorfor ikke?
Jeg sa jo det. Det finnes mange slags guder.
ATAGO-TEMPELET
Jeg brenner!
EBARAS SJU LYKKEBRINGENDE GUDER RENSELSESRITUALE
STRYK PÅ DEN HVITE SLANGEN
KO-TEMPELET STORK-TEMPELET
Vent. Slutt! Hold opp!
-Går det bra? -Ja, det går fint.
-Du lyver. Det går ikke bra. -Det stemmer. Jeg er trøtt.
-Vi har løpt i hele dag. -Holder du ut til Izumo?
-Det har ikke gått ti minutter engang. -I virkelig tid, så.
-Jeg trodde en Idaten var sterkere. -Jeg går bare i sjette klasse.
-Vi kan ta en pause under broen. -Hurra! Jeg får sove!
UNNGÅ ULYKKER. FAMILIEN VENTER PÅ DEG!
Det står "Kanna-elven". Det heter jo jeg.
-Fordi du ble født i Kanna-måneden? -Ja, det stemmer.
Å bli oppkalt etter fødselsmåneden er for kjedelig.
Er det? Det syns ikke jeg.
Jeg får ikke sove. Det er for lyst.
Du har ikke noe valg. Selv solen går saktere.
Hun sovnet.
Shiro?
-Du sov for lenge. -God morgen.
-Vi må skynde oss for å rekke det. -Jeg er ikke så trøtt.
-Kanskje det skyldes amuletten? -Helt utrolig.
-Hvor er kalebassen? -Under teppet.
-Hva? -Det var ham!
-Hva gjør du, din sjuskete demon? -Den er verdifull. Gi den tilbake.
Glem det. Sa jeg ikke at dere kom til å bli blottstilt? Dere klarer det ikke.
Du er bare et menneske, og i tillegg et barn.
Du er heller ikke voksen.
Vil du ha den, må du løpe om kapp med meg!
-Løpe om kapp? -Husker du det jeg sa om demonene?
-De har båret nag til Idaten i årevis. -Stemmer. De vil alltid utfordre deg.
En simpel budbringer som deg bør ikke snakke om historien vår!
Forfaren min var Sokushikki, demonguden som løp veldig fort.
Etter de fikk tak i levningene etter sin høyt elskede Buddha,
jaget forfaren din, Idaten, dem.
Da de ble fanget, ble klanen vår avsatt. De var ikke gudene de hadde vært.
-"Høyt elskede Buddha"? Dere stjal dem! -Maken til frekkhet!
Etter det har klanen hans båret nag til Idaten i flere generasjoner.
De utfordrer fremdeles Idaten for å få tilbake gudestatusen.
-Skjønner. -Løp med meg!
-Vi har ikke tid! -Det er sant. Og jeg er ikke så rask.
-Jeg føler ikke for å… -Her! Vil dere ikke ha den tilbake?
Klar?
-Den som kommer først, vinner. -Gjør deg klar, Kanna!
Klar!
Ferdig! Gå!
Ja! Endelig!
Der fikk du, Idaten-barn!
Du klarte det. Yasha vant. Fikk du hevnet klanen din?
Nå føler du deg nok bedre. Du trenger vel ikke kalebassen lenger?
Nei. Vent litt! Skal du løpe til Izumo på den måten?
Du var for rask, Yasha.
Ja, jeg… Det var ikke det jeg mente! Jeg vant løpet, jeg tar kalebassen!
-Hvorfor? -Vi løp om kapp. Er du ikke fornøyd?
-Yayoi var raskere. -Jeg visste det. Du har møtt moren min!
-Hva om jeg har det? -Fortell om Idaten-moren min!
Ikke rampete som deg. Hun var… Hun var utvilsomt Idaten.
Hun løp så vakkert at jeg ble forhekset.
Det stemmer. Budbringer-kanin, ta meg med!
-Hva? Hvorfor? -Jeg må vinne over deg foran gudene.
Unnskyld?
Vi løper om kapp, og jeg overtar rollen din.
Da får jeg en plass blant gudene og kan gjeninnsette klanen min.
Nei! Glem det! Si noe, Shiro!
-Det er faktisk ikke så dumt. -Men, Shiro…
Du var mye raskere da du løp med Yasha
-enn da du løp alene. -Er det sant?
Å konkurrere med noen er kanskje ikke så dumt.
Da er det avgjort. Takk for at jeg får bli med, Idaten… menneske!
DEN SENTRALE FJELLVEIEN
Kanna! Våkne, Kanna.
Det er morgen, Kanna.
-Bare litt til. -Gjør deg klar. En, to, tre!
Så lyst!
Velsigne maten!
Våkn opp, Shiro.
Endelig vant jeg. Endelig slo jeg skilpadden.
-Våkn opp, sa jeg! -Hva er det? Du sov jo.
Vi må skynde oss. Vi har dårlig tid. Skynd deg.
Vent nå. Hva har skjedd med deg?
-Hva er i veien? -Det føltes som om noen så på oss.
Det er ingenting her. Jeg fornemmer ingen guder heller.
-Er dette Suwa Taisha-tempelet? -Det stemmer.
Guden er Okuninushi No Mikotos barn. Den største guden i Izumo.
Chisoen her er veldig viktig, så vær forsiktig når du mottar den.
Greit!
SUWA-TEMPELET
Unnskyld?
Nei. Det hellige objektet er lenger bak.
-På baksiden? -Se den veien og si navnet ditt høyt.
Guden av Suwa, nå er jeg her. Jeg heter Kanna.
Tror du han hører deg? Rop høyere.
-Nå er jeg her! Jeg heter Kanna! -Høyere! Du skal høres helt til innsjøen!
Suwa-guden!
Jeg heter Kanna!
Jordskjelv?
Det er ikke mulig.
Er det du som kaller på meg, lille menneske?
Hva vil du?
Dette er første gang jeg hilser på deg, mektige dragegud.
Vi har kommet for å sanke chiso på veien til Izumo.
Er dette enda mindre vesenet den hvite haren av Inaba?
-Stemmer det, må det være Idaten. -Ja.
-Kom igjen, hils på ham. -Ok.
Jeg heter Kanna Hayama. Hyggelig å treffe deg.
Jeg trodde ikke dere ville komme i år.
Ja, det var noen problemer. Men vi tror vi skal klare det.
Selv om det kommer brått, kan vi få chiso?
Nei. Dere får ikke chiso.
Hvorfor ikke? Fordi vi er sent ute?
Menneske, har du det som skal til for å være Idaten?
Se på amuletten på armen hennes.
Beklager at jeg var frekk.
En ussel budbringer som deg er bare dumt.
Veien videre til Izumo er enda farligere og mer krevende.
Er du forberedt på å gå gjennom dette og utføre oppdraget?
Selvsagt!
Du stinker av bedrag!
Du skjuler noe.
Dragegud! Gi meg chisoen din, er du snill!
Jeg skal komme meg til Izumo. Jeg må fortsette!
Lille menneske.
Når du sier sånt, må jeg teste hvor målbevisst du er.
Ned denne veien ligger himmeltempelet Hokuto.
Jeg har lagt chisoen der.
Kom deg gjennom denne himmelstien helt til Hokuto.
Er ikke dette en prøvelse for guder?
Dette er galskap for en etterkommer, for et menneske og iallfall for et barn!
Shiro.
-Da er det visst min tur. -Nok et problem.
-Jeg er ikke halvveis som henne. -Halvveis?
Dragegud!
Den som fullfører prøvelsen, blir godkjent for oppgaven og får chisoen.
Etterkommer etter demonguden, er det oppgaven du ønsker?
Vent litt!
Vil du unngå at det skjer, må du også ofre livet ditt.
Om du er så målbevisst.
Greit. Da begynner jeg.
Kanna!
Vær forsiktig!
Jeg tør ikke se på!
Uansett hva som skjer, skal jeg treffe mamma.
Der er det.
Unnskyld! Jeg har fått en annen opplæring enn du.
Yasha!
-Stien! -Skynd deg! Ellers får vi ikke chisoen!
Men…
Kanna!
Klatre opp! Fort deg!
-Hvorfor hjalp… -Jeg må fortsette.
Pass opp!
Kanna!
Mamma.
Jøss, så vakkert.
Prøvelsen mislyktes.
Ja.
Jeg må spørre deg om noe, lille menneske.
-Hvorfor må du til Izumo? -Jeg må til gudenes fest.
Den egentlige årsaken!
Jeg vil treffe mamma i Izumo.
-Får du treffe moren din i Izumo? -Ja.
Hvorfor ofret du det for å redde livet til en demon?
Fordi jeg ikke ville det skulle skje.
Jeg vil ikke se at noen forsvinner.
Jeg forstår.
Jeg skal gi deg chisoen.
Hvorfor?
For jeg er også barn av Okuninushi No Mikoto.
Men på grunn av en eldgammel ed
måtte jeg inngå en avtale for å betale for dette landområdet.
Etter det har jeg ikke sett foreldrene mine.
Å ikke få se foreldrene sine igjen
er en følelse jeg kjenner godt. Det er vondt.
Selv om vi aldri møtes igjen, vil båndet mellom oss alltid bestå.
Du må komme deg til Izumo før foreningssamlingen.
Det skal jeg.
Kanna!
Går det bra?
Shiro!
Idaten.
Vær så god.
-Hva er det? -Det er chisoen fra denne regionen.
Takk, dragegud!
Det oppstår problemer om dere ikke rekker frem til festivalen i tide.
Hva skjer om vi ikke rekker det?
Da får ikke Yaoyorozu-gudene være i Izumo den måneden.
-Det betyr… -…at Kamiari-måneden blir Kanna-måneden.
Foreninssamlingen blir ikke holdt de neste årene,
og denne øystaten blir hardt rammet.
Dra, Idaten!
Skynd deg!
Jeg var bekymret.
-Det krevde mye mot. -Unnskyld. Men det endte godt.
Hei, menneske!
Yasha.
-Hvorfor reddet du meg? -Hva mener du?
Klanen min kan ikke fordra Idaten. Og jeg prøver å overta rollen din.
Jeg vet det, men…
Hadde ikke du vært her, ville det vært vanskeligere for meg å løpe.
Det har vært ganske gøy å løpe. Nå drar vi.
Du er en pappskalle! I dette tempoet kommer dere aldri frem i tide.
Jeg skal lære deg å løpe ordentlig.
Hva?
Jeg sier at jeg skal lære deg hvordan du skal løpe til Izumo.
Yasha!
Alltid en unnskyldning for å dra.
Vi må skynde oss. Solen går snart ned.
-Skynd deg! -Ikke dra i meg!
Gjør sånn.
SUGA-TEMPELET
CHIE NO YU VARME KILDE
Dere trenger ikke å ta farvel! Vi må dra.
SHIMANE YASUGI BY - MATSUE
-Dere har reist langt. -Det har vært en prøvelse.
Jeg kan ikke tro at barnet er en Idaten.
-Tiden er snart ute. Klarer dere det? -Du trenger ikke uroe deg for henne.
Det stemmer! Kanna klarer det!
Jaså? Jeg stoler på dere.
Denne siste chisoen bringer ekstra mye hell og lykke!
-Takk! -Og takk til dere.
-Nå har vi sanket all chisoen! -Endelig.
Dere er ikke alene. Dere trenger ikke gjøre det alene.
-Vær forsiktige. -Ja.
-Da drar vi! -Alt er forgjeves om vi ikke rekker det.
Det er ikke så langt igjen. Vi tar en pause før siste innspurt.
Vi har litt tid før festivalen begynner.
Så vakkert. Det er første gang jeg har sett en sånn stjernehimmel.
Det er flott. Jeg er glad jeg dro.
Bare litt igjen.
Yasha, er du våken?
-Jeg sover ikke. -Takk for tidligere.
-"Tidligere?" -Det du sa til Ebisu.
-Sa jeg noe? -At han ikke skulle uroe seg for meg.
Da ble jeg glad.
Kanskje denne reisen har ført til at du mener det.
Ja. Du minner meg om Yayoi.
-Hva mener du? -Dere likner hverandre.
-Vinnerviljen, målbevisstheten. -Vi er ikke like i det hele tatt.
Jeg trodde jeg ønsket å være som mamma, løpe som henne.
-Men… -Du er fortsatt et barn.
Du tar feil. Hadde jeg løpt fortere, ville det aldri skjedd.
"Det"?
Det var min skyld at mamma døde.
Først ville jeg treffe henne. Men samtidig ikke.
Nå som jeg har lært mer om rollen hennes, ønsker jeg å hjelpe ved å ta hennes plass.
Jeg lurer på om hun vil treffe meg om jeg løper helt til Izumo.
Jeg elsket å løpe med mamma.
-Kom igjen! Jeg løper fra deg! -Vent, mamma!
Jeg var stolt av mamma.
Jeg ønsket å løpe som mamma en dag.
Men…
Mamma!
Hva er i veien? Går det bra? Jeg henter pappa!
Det går bra. Jeg ble bare litt svimmel.
Du trenger ikke komme på maratonen.
Ikke vær redd. Du skal tidlig opp. Gå og legg deg.
Kom igjen. Du klarer ikke å løpe om du ikke får nok søvn.
-Du skal jo tross alt vinne. -Ja.
SKOLEMARATON
Jeg visste at hun ikke var frisk.
Hun sa at om jeg gjorde mitt beste, skulle hun gjøre sitt beste.
Kanna! Du klarer det!
Hun kom for å se på meg.
Men jeg…
UTMERKELSE - MARATON
Mamma.
Ma…
Kanna er så tapper. Hun har ikke grått.
Det er tøft for mannen også.
Jeg hørte hun skulle holdt sengen, men kom likevel på maratonen.
-Hva? I dette været? -Hvorfor lot de henne være så uforsiktig?
Hva vet dere om meg og mamma?
USHIJIMA-TEMPELET
Det er min skyld at mamma døde.
Hva skal du gjøre når du møter Yayoi?
Jeg skal si det til henne.
-At du er lei for at du ikke kunne hjelpe? -Det også.
Jeg skal spørre om jeg kan slutte å løpe.
-Hva? -Jeg har ikke mammas talent.
Jeg har alltid visst det, men fikk ikke sjansen til å si det.
Jeg vinner aldri, og det gjør vondt å løpe.
Jeg vil fortelle henne
at det ikke er noe for meg.
Som gudene ville sagt det, var det ikke min skjebne.
-Mener du det? -Hva?
Vil du virkelig slutte å løpe?
Er det virkelig det du ønsker?
Du har nettopp gitt alt for å løpe så langt. Så skal du slutte?
Har du løpt så langt for å gjøre det?
Og hva med tiden da du løp med Yayoi?
Var det du følte da en løgn også?
-Yasha, har du løpt siden du var liten? -Ja.
Foreldrene mine er klanledere.
Jeg trente dagen lang. Jeg har ikke gjort annet.
-Det er ikke sant. -Har du ikke hørt om forfedrene mine?
Da klanen mistet gudestatusen, hadde de ingen steder å dra.
Vi har vært i krig med Idaten i flere generasjoner.
Men vi har aldri slått dem.
Klanen min vil at jeg skal vinne. De presser meg.
-Klarer jeg å slå Idaten, så… -Hva skjer da?
Ingenting.
Når vi er fremme, må du løpe mot meg igjen.
Greit!
Jeg gir deg ingen fordeler, så du bør være klar.
-Det gjelder deg også! -Store ord fra en pappskalle!
Hvordan skal du finne Yayoi?
Hvordan er det relevant for oppgaven din som Idaten?
Vet du ikke det? I Izumo er det et sted som fører til den andre verdenen.
-Hvem sa det? -Shiro.
-Hva er det? -Jeg forstår.
Det blir moro.
Ja.
Legg deg nå.
-Somler du sånn, rekker du det aldri. -Du har rett.
-God natt. -Ja.
Kanna.
Mamma?
Kanna.
Mamma?
Kanna.
Mamma.
Mamma!
Mamma…
Jeg har savnet deg sånn, Kanna.
Våkn opp!
-Hva er det? -Kanna er borte!
Både hun og kalebassen er borte!
-Hva er det? -Shiro og Yasha er nok bekymret.
Ikke vær redd. Du trenger ikke å tenke på det.
-Hva med oppgaven min? -Du holdt alltid ut.
-Du straffet alltid deg selv. -Hva prater du om?
Du ville bare treffe meg.
Du lot som du tok på deg Idatens oppgaver for å få det til. Ikke sant?
Innerst inne brydde du deg ikke om oppgaven.
Det går bra.
Du trenger ikke tenke på andre.
Du trenger ikke å holde ut lenger. Du trenger ikke å presse deg mer.
Det er greit å bare tenke på seg selv.
Det er så mye enklere.
-Kan jeg slutte å løpe? -Selvsagt.
Vil du ikke løpe, trenger du ikke å løpe. Du trenger ikke å holde ut.
-Heretter kan du bo her med meg. -Kan jeg?
Ja. Du kan gjøre det du ønsket mest.
Hva ønsket du egentlig å gjøre?
-Seriøst. Hvor har Kanna blitt av? -Jeg er redd noen er ute etter henne.
-Jeg fornemmet ikke noen guder i nærheten. -Du må ha oversett noe.
Nei! Jeg har lært om alle gudene.
Bortsett fra noen nye guder.
Kanna har sett seg over skulderen helt siden vi dro fra Tokyo.
-Hun sa hun følte vi ble iakttatt. -Hva om det ikke var innbilning?
Kanna er i fare! Skynd deg!
SKOLEMARATON
Kanna!
Du klarer det!
Mamma, jeg klarte det!
Gratulerer, Kanna.
-Nå blir du bedre. -Ja.
Jeg kan få litt av styrken din.
Alt det harde arbeidet ditt har gjort kalebassen enda tyngre.
Her?
Kanna!
Kanna, åpne øynene!
-Hvem er dere? -Å nei, hun har mistet hukommelsen.
-Kanna, ikke la dem forvirre deg. -Mamma!
Husk! Du har en viktig oppgave å utføre! Er det her du skal være?
Ja! Husk at gudene har gitt deg ansvaret for den verdifulle chisoen deres.
Ebisu, drageguden og kuguden!
Stille!
Dette er Kannas verden. Den verdenen Kanna ønsket seg.
Dere kan ikke komme inn her!
Ikke bland dere. Jeg er endelig med mamma.
Jeg skal bli hos mamma for alltid.
Nei.
Den Yayoi jeg kjenner ville aldri hindret datteren i noe!
Hun ville aldri gjort noe som kunne såre deg!
Kanna, ser du ikke at hun ikke er ekte?
Nei.
Kanna, går det bra?
Jeg har det! Det er en bedragergud!
-En bedragergud? -Ja.
En som er født i samtiden og ønsker å bli en gud.
Gudene oppstår ut av forholdet mellom mennesker og naturen
og handlinger mennesker imellom.
Men nå har det blitt mindre av det,
og vi ekskluderer og misunner andre.
Det tiltrekkes av apati, uvitenhet, likegyldighet og uforsiktighet.
Det prøver å bli en ny, moderne ulykkesgud.
Et svikefullt vesen som ikke er en gud. Det eksisterer ikke engang.
-Man kan si at det er ingenting. -Hva prøvde det å oppnå?
Det må ha fulgt Kanna på reisen
og prøvde å stjele kalebassen etter vi hadde samlet chisoen.
Så det trodde det kunne bli en ekte gud om det spiste den?
Ja. Det hadde ikke vært uvanlig
om chisoen gitt av gudene inneholdt en sånn kraft.
Stjele den, så fortære den. For en patetisk plan.
-Jeg er uansett glad vi beseiret det. -Nei, det forsvinner ikke. Se.
Så lenge mennesker har de samme følelsene, vil det fødes på ny.
Det trenger inn i tomrommet alle mennesker har i hjertene sine og drar dem ned.
Til syvende og sist er det opp til menneskene.
Vi har ikke noe tid å miste.
Kalebassen er trygg. Nå drar vi, Kanna.
-Hva er i veien, Kanna? -Hvor er mamma?
Hvor er mamma da?
Shiro.
Yasha. Fortell sannheten.
Jeg visste det. Jeg får ikke møte henne.
-Jeg gir meg! Jeg bryr meg ikke om Izumo! -Kanna.
Hva tror du gudene som stolte på deg vil tenke?
Jeg bryr meg ikke. Det angår ikke meg. Nemlig.
Yasha, du kan overta oppgaven! Du ville jo det.
Kamiari-måneden? Kanna-måneden? Foreningssamlinger og alt sammen.
Hva betyr det? Hva er vel egentlig skjebnen? Det gir ikke mening!
Skjebnen er irrelevant. Den er ikke viktig.
Jeg har levd et normalt liv uten problemer uten den.
Alle lever normale liv, går på skolen, gjør lekser,
leker med venner, drar hjem og ser på tv, spiser middag.
Det er bra nok. Hvorfor må det være så vanskelig for meg?
Hvorfor må jeg løpe for guder jeg ikke visste eksisterte,
-som aldri har hjulpet meg? Hvorfor må… -Hold munn!
Hva feiler det deg? Slutt med sytingen! Liker du ikke å løpe?
Derfor har du løpt så lenge!
Du er som Yayoi. Liker du ikke å løpe i naturen?
Ikke fortell meg hvem jeg er! Ikke lat du som du forstår!
La meg være i fred.
Å treffe deg, Shiro, og å reise med deg, Yasha,
var helt meningsløst. Takk for at dere reddet meg.
Selv om det ikke var ekte, ønsket jeg å være der.
Får jeg ikke møte mamma, vil jeg heller være der for alltid.
Løping betyr ingenting for meg lenger.
-Kanna! -Hei!
Hva gjør du?
USHIJIMA-TEMPELET
Flere nyheter om tyfonen.
Tyfon 22 som er på vei over havet…
Jeg skjønner. Ikke der?
-…antas å treffe land… -Ja. Tusen takk.
Vi er på stedet. Det regner kraftigere.
Kanna, hvor er du?
Jeg er lei for det. Jeg er ikke en god far.
Kanna!
Kom igjen, Kanna! Hei!
-Kanna! -Det er forgjeves. Kom.
-Men… -Vi kan ikke gjøre noe. Hun er menneske.
Hun presset seg selv… eller hun ble presset for hardt… av oss.
Vi drar. Idatens krefter fungerer ikke lenger.
Fort deg.
Du er skadet. Nå kan du ikke løpe.
Hysj! Ikke klag sånn.
Du satte et barn foran klanens skjebne
selv om du er demon.
Forfedrene mine var guder langt tilbake.
Jeg lurer på om klokken er sju.
Festivalen starter nå.
Jeg bryr meg ikke.
Det gjorde vondt.
Kanna.
Mamma.
-Går det bra? -Ja, det går fint.
-Vil du gi deg? -Det går bra!
Unnskyld. Så… du klarer å løpe?
Ja. Løpet er ikke over ennå.
Jeg gjorde ikke mitt beste engang.
Du hater virkelig å tape. Jeg vet ikke hvor du har det fra.
Ok!
Da fortsetter vi!
Klar!
Ferdig!
Kanna, kom igjen!
Nå blir du liggende etter.
Hei, den som har'n denne vei følg klappingen
Kom igjen!
Se, nå smiler du!
Det er fordi jeg…
Jeg elsker å løpe.
Ta vare på den følelsen.
Ok!
Hva? En solskur? Akkurat som deg når du ler mens du gråter.
Det er sant. Det er den jeg er.
Løpet er ikke over. Jeg har ikke gjort mitt beste.
Jeg må dra. Hvis jeg fortsetter sånn, kommer jeg til å mislike det.
Jeg vil tro på det jeg elsker!
Hei, Shiro. Er ikke det Inasa-stranden?
Ja, men det ser ut som ritualet er over.
Pokker. Vi som har reist så langt.
Leverer vi det til Izumo Taisha-tempelet, kan vi…
Yasha!
-Så mye blod. -Det er bare en skramme.
-Hei! -Jeg klarer det!
-Kanna! -Kanna!
Shiro. Yasha. Hører dere stemmen min?
-Ja! Kanna kan du… -Nei, hun ser oss ikke.
-Hvorfor ikke? -Jeg vet ikke, men jeg hørte bjellen din.
Du reparerte den!
Jeg ser dere ikke. Det er visst ikke mer kraft igjen til å stanse tiden.
Kanna?
Jeg forstår ikke så mye av Idatens oppgave eller festivalen.
Jeg forstår ikke gudene eller matchmakerne heller.
Men jeg vil løpe! Jeg vil løpe helt frem.
La meg ta meg av det!
Pokker! Jeg tapte igjen!
Du burde ikke være så skuffet. Det skjer hvert år.
Ti stille.
-Ja, Yasha. Jeg hadde en datter. -Har en Idaten som deg en datter?
Ja, jeg har en datter. Og jeg ga henne et navn.
Selv om jeg er etterkommer etter Idaten, er jeg også et menneske.
OPPTAK
-Jeg klarer ikke mer! Hold munn! -Jenta har mitt blod.
Hyggelig å møte deg. Jeg er faren din. Hun tok fingeren min! Kanna.
Jeg vil at hun skal vokse opp og skape sin egen skjebne med egne krefter.
Ikke fordi hun har eller ikke har gudekrefter.
Kanna!
Utrolig!
Pappa!
Utrolig! Kanna klarte det!
Du overdriver.
-Hva skjedde? -Jeg døpte henne "Kanna".
Jeg forstår. Nå forstår jeg, Yayoi.
Det er kanskje ikke så dumt å stole på et menneskebarn.
Hei! Tiden er snart ute, Kanna!
Ok. Jeg drar nå!
-Løp, Kanna! -Løp!
Vi stoler på deg!
Vent nå. Du kan ikke stå her.
-Du kommer ikke forbi. -Det er ikke mulig.
Vent! Hei!
IZUMO TAISHA-TEMPELET
Hei! Jeg har den her!
Det er mat til gudene.
Hallo?
Jeg er lei for det. Jeg rakk ikke frem i tide!
-Kanna! Du klarte det! -Du er fortsatt en pappskalle.
Shiro. Yasha også. Er dette lov?
Okuninushi har gitt oss spesialtillatelse.
Supert!
Helt supert!
-Jeg er ikke helt fortrolig med dette! -Sannheten er at du liker det.
Kanna, kom med chisoen.
Nå kan Kamiari-festivalen begynne!
IZUMO TAISHA-TEMPELET
Idaten. Nei. Kanna.
Takk for at du løp så langt.
Du er velkommen til å hvile deg og hente deg inn igjen her.
Takk. Men jeg drar hjem. Pappa er nok bekymret for meg.
Okuninushi! Jeg vet at det jeg skal be om, ikke sømmer seg.
-Shiro? -Hva gjør han?
Kan du med dine matchmaking-krefter sørge for at Kanna og moren Yayoi møtes?
Jeg innser at dette er egoistisk.
Jeg innser også at vår verden er annerledes enn den andre verdenen.
Men Kanna klarte oppgaven selv om hun er så ung!
Jeg tar enhver straff. Men vær så snill å få det til.
Som et unntak.
Skjebnen er som den knuten som knytter opphav til resultater.
Vi skaper ikke skjebner. Vi knytter dem sammen.
Mennesker skaper årsak og virkning.
Alle mennesker utøver handlinger som danner årsaken.
Så oppstår virkningen.
Shiro, det går bra.
Jeg føler at jeg møtte henne. Denne reisen gjorde at jeg ble bedre kjent med mamma.
Og jeg ble bedre kjent med meg selv.
-Og? -Og selvsagt dere to!
Det gjør vondt!
-Yasha, gråter du? -Han gråter.
Nei!
Jeg går ut.
GOD MORGEN! ER PÅ LØPETUR. FROKOST ER VIKTIG! - KANNA
Da kjører jeg på.
Ærlig talt. Dårlig form, som alltid.
-Og likevel tapte du. -Hva? Jeg tapte ikke!
Løpet har ikke startet.
Ja.
Tekst: Lisa Vilbo