Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
אחותי!
שיאן, אני באה אליך.
- מקדש ג'ינשאן, זנג'יאנג -
חרקים מתעוררים, והאביב מתחיל היום.
אנחנו, שתי אחיות הנחש,
נפיל את מקדש ג'ינשאן.
וג'ארה־סמאדהי, כוחה של הדממה.
כל הדברים החיים נמצאים בתוכי.
קדימה!
קח אותה!
אחותי!
אום מאני פאדמה הום.
שיאן!
מאסטר!
אתה חזק כל כך. תניח לה.
בבקשה, שחרר אותה.
אחותי!
ורטה. -אחותי.
אני גרמתי לכל זה לקרות.
אני לא מאשימה אותו.
האיש חסר התועלת הזה. הוא לא השואן שלך.
ורטה, הנזיר לא יקשה עלייך.
הילד הזה.
תני אותו לאבא שלו.
לא!
ורטה.
תמשיכי!
אחותי.
אחותי!
לפגודת לייפנג בהאנגז'ו, לנצח נצחים.
שאחרים ילמדו ממך לקח.
חטאים.
פהאי, אתה בדיחה.
תאווה, רצח…
הפרת כל טאבו אפשרי.
מה נותן לך את הזכות לרדוף אותנו?
אני ממלא את מצוות הדת שלי, אבל עדיין יש לי יצר רע.
אני מתחרט על זה.
אין לי זכות.
אבל הדהרמה גדולה ממני והיא נצחית.
הכנסתי אותה לשם כצייתנות לה.
תירוצים!
דהרמה פה, דהרמה שם.
אנו חיים בשקט
ולא מטרידים אף אחד.
ועם זאת, אתה צריך להשמיד אותנו.
אתה רק חזק יותר מאיתנו.
זה הכול!
לא אקח אותך.
לכי מפה.
איש חסר תועלת שכמוך.
מעולם לא יכולת לעזור לבלנקה.
בכל גלגול נשמות,
רק פגעת בה.
הפיכתך לנזיר לא משחררת אותך מההתחייבויות שלך.
אני לא הולכת.
אני אהרוג אותך, נזיר מסריח שכמוך!
גורלות סבוכים וחיים ריקים.
המרדף אחר האשליה
אוסר את הכניסה לנירוונה.
לכי למקום ההשמדה העצמית.
אחותי…
- סוטרת האוצרות הגדולים: הרשע פותח ארבע דרכים -
- גיהינום, רוח רפאים רעבה, בהמה ואסורוויל. -
- אסורוויל, הדרך שבה הולכים האובססיבים ומחרחרי המדון. -
- NETFLIX מציגה -
מהו המקום הזה?
גם אני בפגודת לייפנג?
אחותי!
בלנקה!
פהאי, חמור קירח שכמוך.
מהו המקום הזה?
הראה את עצמך!
איפה הכוחות שלי?
מי אתה?
מה שמך?
רוצי!
נגמרה לי התחמושת.
מה?
תיכנסו.
תודה.
את חדשה פה, נכון?
אני סון. האחות סון.
בואי.
סון…
מהו המקום הזה?
אסורוויל, עיר השדים.
אסורוויל?
מהר, תיכנסי פנימה.
כנופיית סוסי השוורים הארורה בטח לא רחוקה.
מי היה הבחור שהציל אותנו?
הוא?
הוא חושב שהוא גיבור,
אבל הוא לא חזק כל כך.
והוא גם לא בוחר צד.
בעולם הזה, לחלשים אין ברירה.
בואי.
זו הטריטוריה של תמנון. המקלט שלנו.
ראית כמה מסוכן שם בחוץ.
כאן, בטוח קצת יותר.
אבל לא לגמרי.
מאיזו שושלת את?
שושלת?
סונג הגדולה.
מה השושלת שלך?
אלף שנים אחרי שלך.
את לא תביני.
יש פה אנשים מכל התקופות.
בני אדם, שדים, וראשי־השוורים ופני־הסוסים האלה.
הגעתי לפני חודשיים.
הייתי בטיול טיפוס הרים,
וכשהייתי שני מטרים מהפסגה,
החלקתי ונפלתי.
כשפקחתי את עיניי, הייתי פה.
כאן למדתי
שעולם הרוחות הוא אמיתי.
עם זאת, השדים האלה לא כאלה מפחידים.
הם חזקים מאוד, אבל לא מסוגלים לשנות צורה.
ואין כוחות קסם כמו באגדות.
אסורוויל…
מה זה בעצם?
זה לא גן העדן, הגיהינום, או העולם האנושי.
באסורוויל, אדם לאדם זאב.
לא בני האדם ולא הרוחות רוצים למות.
צריך להיות חזק.
נכון מאוד, מותק!
אני אומר לך כל הזמן, פשוט תהיי שלי.
לא תצטרכי לסכן את חייך
רק כדי לשרוד.
עוד מתוקה קטנה… -תתחפף.
למה את כזאת רצינית?
למה לבזבז את נעורייך…?
בואי נלך.
לכאן, מהר.
רוצה לשתות משהו?
אראה לך כמה ספרים.
תוכלי לקרוא בהם
מה קרה ב־1,000 השנים האחרונות.
מוזר לדלג על כל הזמן הזה?
כבר עשיתי את זה פעם.
חמש מאות שנים בפעם ההיא.
באמת?
הספר הזה לא רע. תקראי בו.
חוץ מספרים, יש גם את זה.
יש בפנים הרבה דברים.
תראי מה פספסת.
אולי זה לא הרבה כל כך.
הינה, נסי את.
עמידה חזקה.
אחיזה יציבה.
נסי שוב.
כן.
העיר חיה.
חיה?
יש עוד הרבה דברים מוזרים.
עוד לא ראית כלום.
לא משנה מה המקום הזה, אני צריכה לברוח מפה.
אני צריכה למצוא את אחותי.
כדי לעזוב,
את צריכה לשרוד קודם.
לעזאזל. ראשי־שוורים ופני־סוסים. כל הכנופיה שלהם פה.
רוצי! הם משתלטים על הבניין!
למה? -אני לא יודעת.
אבל הם יהרגו את כולם בוודאות.
מהר!
אין יציאה משם. לגג!
מר שור.
אדון סיימון.
מאז שהגעתי לעיר הזאת,
כל דקה היא עניין של חיים ומוות,
העובדה ששרדנו עד עכשיו
היא הישג מרשים.
הישג מרשים.
אתה באמת רוצה לריב כל הזמן?
הם כבר על הגג.
שני נמרים לא יכולים לחלוק הר אחד.
ניצחון! -ניצחון!
כששני נמרים נלחמים, אחד נפצע.
הוא לא בהכרח אני.
הגיע הזמן לפתור את זה.
אין סיבה לחכות.
יש בזה משהו.
אחריי.
האחות סון…
תברחו!
מהר!
רוצי!
תיכנסי. מהר!
השדים האלה יוצאים משליטה.
בהתחלה, הם היו מופיעים פעם בחודש.
עכשיו, זה קורה כל כמה ימים!
נכון מאוד, סגנית שלישית.
מחזורי הסערה, האש, השיטפונות והגז הרעיל של אסורוויל,
ארבע הקאלפות, הם מביאים את הרוחות הרעות.
הקאלפות נהיות מהירות יותר ויותר
וקשה יותר ויותר לשרוד.
לכן עלינו להתאחד ולהתחזק,
לשמור את כוחנו,
לא לפתוח את הדלת לסתם כל אחד.
נכון.
בני אדם ושדים לא שייכים לכאן.
זו הטריטוריה של הראקשה.
אני לא ראקשה
וגם לא מפלצת.
סיימון הציל אותנו הראקשות מחיסול מוחלט.
נשבענו שהוא יהיה המנהיג שלנו.
סגנית שלישית וסגן רביעי, אנחנו מקבלים לכאן בני אדם ושדים
כי הם מועילים.
והיא? במה היא מועילה?
שדה קטנה ומקוללת!
ראקשה קטנה, כמה שאת יהירה.
אני לא מפחדת מהבוץ המסריח הזה.
אני לא מפחדת ממך.
ואני לא מפחדת מסוסי שוורים.
שדה קטנה ורברבנית שכמותך!
מאז שמיניתם אותי למנהיג שלכם,
בימים כמו אלה, עשיתי כל מה שיכולתי
כדי לעמוד בציפיות שלכם.
עם זאת,
ללא קשר לכאוס הטבעי
או לשובן של הרוחות הרעות,
האספקה היא העדיפות העליונה שלנו.
נכון.
סגנית שנייה.
יש לנו אוכל,
אבל הדלק עומד להיגמר.
בזריחה, הרוחות הרעות ייסוגו,
ואלך לשוק כל־הסחורות.
שוק כל־הסחורות?
והיא
באה איתי.
בסדר.
אם היא תביא אספקה,
לראקשות יהיה מקום עבורה.
נצא לדרך ברגע שתהיי מוכנה.
אני אחכה בחוץ.
הבניינים המתמוטטים האלה די מפחידים.
אבל הם פולטים דברים כמו מכוניות ואוכל
כמו שהגאות סוחפת דגים לחוף.
איזה מין אנשים מגיעים לפה?
אנשים שאינם מוכנים.
אלה שמתנגדים לעזוב את החיים האלה
ולעבור לגלגול נשמות אחר.
נכון.
אני מתנגדת.
אחותי ואני היינו קרובות כל כך.
ואז היא התאהבה בחלשלוש.
אם היא הייתה חייבת להתאהב,
למה לא לבחור גבר חזק מספיק כדי להגן עליה?
אין הרבה גברים שחזקים יותר ממך.
סוסי השוורים. מה הסיפור שלהם?
הם?
הם שבט של מפלצות.
באסורוויל, חוץ מבני אדם ושדים,
יש מפלצות כמו סוסי השוורים והראקשות.
והרוחות הרעות האלה?
הם היו פעם בני אדם, שדים או מפלצות.
איש לא יודע מאיפה הם הגיעו.
אבל אם הם נושכים אותך, אתה הופך לאחד מהם.
את נהגת גרועה.
בואו נלך.
כולם באסורוויל הסכימו
שהאזור מכאן שייך לשוק כל־הסחורות.
זה שטח ניטרלי, אסור לפלוש אליו.
האסורוויל הזו…
הבוסית של שוק כל־הסחורות.
היא מכירה אותו הכי טוב.
תני לי את זה.
תעצרו אותו!
איך אתה מעז?
זה אתה.
את מכירה אותו?
כשרק הגעתי לכאן, הוא הציל אותי.
אלוהים.
יש לנו אורחים.
רצית לדעת על מקורותיה של אסורוויל?
אסורוויל, מה הסיפור שלה?
למה אני כאן?
הינה.
נראה שאת מכירה שניים מהלקוחות הוותיקים שלי.
אני אספר לך. למה לא?
הדבר הכי מייסר בעולם
הוא תשוקה שלא מומשה.
התסכול הגשמי יצר את אסורוויל.
נשמתך לא יכולה להתגלגל.
אחרי שנסעת בזמן, הגעת לכאן,
הודות לעוצמת האובססיה שלך.
אובססיה?
מה שאת לא יכולה לקבל או לוותר עליו.
זה מייסר אותך בכל מיני סוגים של טינה.
זו אובססיה.
התשוקה הבלתי מסופקת הזאת
מתרכזת בחפץ
שאיתו מגיעים לכאן.
זה סמל האובססיה שלך.
נכון, שיקויי האהבה של הדלעת הזאת מייסרים אותי.
אז איך אוכל לצאת מכאן?
בואי איתי.
כיוון שכל הסבל
מגיע מהיקשרות,
על מנת להפסיק לסבול,
הרפי ממה שאת רוצה.
בריכת המים הזאת
נקראת שחרור.
תצללי פנימה ותברחי.
זה כזה פשוט?
כמובן.
בריכת השחרור מדהימה.
תיכנסי, וכל הדברים ייעלמו,
כולל האובססיה הקטנה הזאת.
אבל לפני הקפיצה,
כולם מהססים.
רואה?
למה?
כי הם רואים במים
את מה שמענה אותם.
אני לא מוכן.
תנו לי עוד זמן. אני אעבור את המבחן!
אני אעבור אותו בוודאות.
"כל כך הרבה צער
למי אוכל לספר?
אהבה מוטעית ושם נפלתי
איך אפשר לשכוח
התאהבות כה יפה?
בגשם וברוח
אני מתגוררת"
נהדר!
פיית פריחת האפרסק שחררה את עצמה!
חלק מנשמתה
היה מחובר לאבן הירקן הזו.
עכשיו, זה נגמר.
גם ההיקשרות וגם הנשמה נעלמו.
היא טוהרה מהכול.
ולכן, היא עזבה את אסורוויל.
למה האובססיה שלי לא ברורה לי?
כי הזיכרון שלך פגום.
ורטה.
בלנקה.
לא משנה איך הוא נראה
או אם הוא זוכר אותי או לא,
אני חייבת למצוא אותו.
כי
אני זוכרת.
למה את צריכה לזכור?
למה?
את רוצה לקפוץ?
אם תעשי זאת, תעזבי את אסורוויל.
תשכחי את מי שראית בבריכה.
הזיכרון שלך ייעלם. את תשתחררי.
קשה לקפוץ.
ידעתי שלא תקפצי.
אם את באסורוויל,
את פה כי את לא מסוגלת לשחרר.
להתראות.
אני מניחה שאנחנו נפרדים.
עוד קאלפה.
ועוד לא עברו אפילו 24 שעות!
רוצי! זה מתקרב אלינו!
קדימה!
הקאלפות האלה, מה הן?
מחזורים של אסונות.
זו הנשימה של אסרוויל.
בין הנשימות,
היא מנסה לחסל את אלה שלא מוכנים לעזוב.
מהר, לבריכת השחרור!
מהר! תיכנסי! -ורטה, מהר!
מהר!
המכחול שלי!
לא!
אם לא עורפים להם את הראש,
הם לא מתים.
האספקה שלנו נשרפה.
אנחנו צריכים לחזור ברגל.
אתה בסדר?
כן.
סיימון, למה שלא ניקח אותו איתנו?
למה האיש שהצלת
הסתובב ופגע בך?
זו אסורוויל.
אתה חושב שאתה בודהיסטווה?
יש לך כוחות מיוחדים של בודהיסטווה?
אתה סתם חיקוי גרוע.
הלב שלו טוב, אבל הוא חלש.
הוא פוגע באחרים, כולל בעצמו.
ראיתי אנשים כאלה בעבר.
אבל הוא עדיין הציל אותי.
בוא נחזיר אותו לטריטוריה של הראקשה.
אני לא יכול לקבל מישהו בלי פרצוף.
אדם עם פרצוף כזה, ללכת ברגל באסורוויל,
זו התאמה מושלמת.
בסדר.
אני אקח אותו.
איפה הראקשות?
משהו לא בסדר.
ניכנס דרך המעבר הסודי.
לכו! תסתלקו מכאן!
אני אלחם בכולכם!
בוא.
סגנית שלישית!
כל הראקשות ימותו היום.
איפה סיימון?
פספסת אותו.
הוא יחזור לנקום.
ניצחון!
-ניצחון!
הבסנו את הראקשות היום
הודות למאמצים שלכם.
להחליף את הישן בחדש.
חוקי השמיים.
העיר אסורוויל,
צורה של רגע.
החיים קצרים. -החיים קצרים.
הקאלפות חולפות. -הקאלפות חולפות.
קומו.
אתם מגנים עכשיו.
תראו לכולם את הפרצופים החדשים שבחרתם.
ניצחון! -ניצחון!
אני אעלה שוב לגדולה.
חכו ותראו.
קאלפת שיטפון! רוצו!
מהר, יש שם דלת.
הוא נטל!
ורטה, בואי נברח מפה.
יד ביד, אנחנו נעלה שוב לגדולה.
יום אחד,
נברח מאסורוויל.
אל תדאגי לי.
לכי.
סיימון.
סיימון?
סיימון!
ורטה.
אם זה המצב,
גם את הפכת לנטל.
סיימון!
חזקים או חלשים, כל הגברים אותו הדבר.
כשרגע האמת מגיע,
הם בורחים.
למה הגעתי לאסורוויל?
נאבקתי על סף המוות.
אבל מה הטעם בהתנגדות?
זה רק כדי לדעת
איך העולם מתנהג.
בלנקה.
ורטה.
אולי להינשך על ידי היצורים האלה
ולאבד את המודעות
יהיה מעין שחרור.
ורטה!
תסתכלי עליי!
ורטה.
תמשיכי!
בלנקה!
אתה בלנקה!
זהירות!
בלנקה.
זו עוד שעת דמדומים.
כמה כאלה ראינו ביחד?
את לא זוכרת
שהיית לכודה מתחת לפגודה?
איך ברחת?
מי את?
למה את בגוף של גבר?
מהעבר שלי,
אני לא זוכר כלום.
אני רק זוכר שחציתי כביש.
הרמזור התחלף.
הייתה משאית.
עפתי באוויר.
נדמה היה שהזמן עצר מלכת.
מה קרה?
למה עדיין הייתי באוויר?
זה לא ייתכן.
מישהו חיכה לי.
הזמן עצר מלכת.
אני מכירה את ההרגשה.
ואז הפנים שלי פגעו בקרקע.
כשחזרתי להכרה,
שכבתי על בטון.
הייתה אש סביבי, בכל מקום.
והגעתי לכאן.
חליל העצם הזה שאני מחזיק,
אני עדיין לא יודע
למה הוא מייצג את האובססיה שלי.
כל מה שאני יודע
הוא שאני חייב לצאת מפה.
אני צריך למצוא את האדם
שאת דמותו העמומה
ראיתי בבריכה.
אסורוויל.
היא כמו העולם שבחוץ.
רק החזקים שורדים.
אחותי אהבה גבר שליבו
היה גדול יותר מהיכולת שלו.
אז חשבתי,
אם אי פעם אתאהב,
אתאהב במישהו חזק,
שיגן עליי בעת צרה.
הגעתי לאסורוויל ופגשתי את סיימון.
אבל הוא סתם עוד גבר אנוכי.
בפני הסכנה,
הוא משקר לך ומוכר אותך.
זה אותו סיפור ישן.
אז אולי אחותי צדקה.
בסופו של דבר, כוח אינו רלוונטי.
אולי
אם ליבו אמיתי, זה מספיק.
אתה לא זוכר אותי.
אז כשהגעתי לכאן,
למה הצלת אותי?
אני לא יכול להסביר את זה.
פשוט ידעתי שאני חייב לעשות את זה.
לא משנה כמה מסוכן זה היה.
באמת, זה היה ככה.
כשראיתי אותך,
הרגשתי שאת מוכרת כל כך.
שכחת בהתחלה.
אבל אז נראה שנזכרת.
אני מבינה.
בלנקה.
בכל מקרה, את פה באסורוויל.
ואנחנו ביחד שוב.
זה נהדר.
הבוסית של שוק כל־הסחורות.
יש לה דרכים אחרות לצאת מפה?
בכל אסורוויל,
היא היחידה שבאה מרצונה.
היא יודעת איך לצאת מפה בוודאות.
היא תעזור לנו?
שמעתי שהיא באה לאסורוויל
כי לכל האנשים והשדים פה
יש משהו שהיא רוצה.
היא סוחרת.
זה נכון, אני סוחרת.
אתם רוצים לעזוב את אסורוויל,
אבל האם תוכלו לתת לי את מה שאני רוצה?
מה את רוצה? רק תגידי.
בואו.
בעולם בני האדם, אני מנהלת עסק קטן.
זו סדנה.
בסדנה הקטנה הזו יש כורי היתוך
שזקוקים להרבה דלק בכל יום.
הדלק הזה מגיע מהאובססיות שלכם.
ככל שהן חזקות יותר, ככל שהאובססיות שלהם עזות יותר,
כך הן נשרפות בעוצמה גבוהה יותר.
מה שאני רוצה משניכם
הוא האובססיות שלכם.
זמן קצר לפני ששניכם הגעתם לכאן,
אדם בעל נשמה מפוכחת, שהגיע לקצה גבול היכולת שלו,
בא לעשות איתי עסקים.
גם הוא רוצה לעזוב את אסורוויל.
ורטה!
סיימון!
את נוטרת טינה לסיימון?
לא.
סיימון,
חשבת על זה לעומק?
עשי זאת!
יש דרך אחרת לצאת מפה.
גשר המשאלות.
אף על פי שזה קשה,
יש לזה יתרונות.
תוכלי לברוח מאסורוויל ללא פגע,
עם הגוף והזיכרונות שלך.
הבחירה של סיימון
הייתה הבחירה הזו, כמובן.
האובססיה שלו הייתה עזה
ולכן הייתה דלק מצוין.
אם אקח את האובססיה הזו,
הדחף לתחרות ידעך.
תהיו חלשים.
תהיו מוכנים לעשות זאת?
חזקים או חלשים, מה זה משנה?
כל עוד נוכל לעזוב את אסורוויל
ולהיות ביחד לזמן מה,
אני אעשה הכול.
ואתה?
ברור שאני מוכן.
יופי, עשינו עסק.
תראו.
לאסורוויל יש צורה של נחש.
ראשו וזנבו כמעט נפגשים.
הדבר המעניין הוא
שהזנב
הוא המקום שבו הרוחות הרעות מקננות.
מדהים עוד יותר.
זנב הנחש, לפעמים,
מצמיח גשר קטן בקצהו.
זה גשר המשאלות.
אם תקפצו משם
לתוך פיו של הנחש,
תעזבו את אסורוויל.
עליכם להיזהר בקפיצה.
יש לכם רק רגע אחד לעשות זאת.
מתי?
שדה קטנה,
אני אשת עסקים.
כשהעסקה תושלם,
אני אגיד לך.
כיוון שכבר נפגשנו בעבר,
גם אם העסקה לא תתבצע,
אגלה לך סוד בכל מקרה.
לגבי התזמון של הגשר…
ראשי־שוורים
הם השמידו את הראקשות זה עתה,
והם כבר מרסקים לי את השוק?
הרימו את שרשראות הברזל!
תחתכו אותן!
תתקפו את הסירה הזאת!
קח את זה.
תעלו לשם!
בוס, האש הרסה את ההגנות שלנו.
לסגת לבריכת השחרור?
קדימה.
אדון סיימון, ידידך הוותיק פה.
הוא?
מה הוא רוצה מהמקום הזה?
הוא רוצה את כל אסורוויל.
זה היה מהיר.
אדון סיימון, אני מצטערת.
אנחנו לכודים.
בוס, גשר המשאלות הזה…
לא אצליח להגיע לשם, לצערי.
אבל אני עדיין צריך להודות לך.
זה מדהים, אבל השלת האובססיה שלי
העניקה לי אושר מיידי.
אלה רק עסקים. אין צורך להודות לי.
ורטה,
אני מצטער על קודם.
להתראות בינתיים.
סיימון.
אנחנו נסיים את זה היום.
נסיים?
איך אתה יודע שזה הסוף?
סיימון!
זהירות!
בלנקה!
בלנקה?
איחדתי את כל אסורוויל היום.
בוס,
עם כישרון ככמו שלך, למה שלא תצטרפי אליי?
כדי להצטרף אליך,
צריך לנעול מסכת עור אנושי על הפנים?
בוס.
את יודעץ איך מצאתי אותך מהר כל כך?
כולם פה יודעים
שאם עוטים את המסכה הזאת,
אפשר לשנות את המראה
לכל מה שרוצים.
אבל רק מעטים יודעים
שלמסכה יש עוד שימוש קטן.
היא מדיפה ריח חלש.
לאן שהוא הולך,
אני יכול לאתר אותו.
התכנון של השוק היה ברור כשמש.
עשית עבודה טובה מאוד הפעם.
היה שווה לתת לך את המסכה הזאת
ולהציל את חייך.
בלנקה?
רק אחרי שחרור המסכה שלו,
הבנתי שהאביר הנודד המפורסם הזה
היה מרגל של אדוננו.
האדון שלנו הוא אסטרטג גדול.
אתה לא בלנקה?
מי אתה באמת?
שקרן.
איך יכולתי להאמין שאתה בלנקה?
שים את מסכת העור האנושית הזו
וקום כמגן.
העיר אסורוויל,
צורה של רגע.
החיים קצרים.
קאלפות חולפות.
ניצחון! -ניצחון!
הוא חזר לפניו האנושיים?
הוא לא רוצה להיות מגן?
קלטתי עכשיו
שלתת למישהו פנים אבל להידחות,
זה מביך כל כך.
יש לי משהו להגיד לך.
כשקאלפה מתחילה,
השלך את עצמך פנימה.
אתה יכול לקבל את בריכת השחרור הזו!
ורטה!
המנהיג! תעזור לי!
ורטה!
מי אתה באמת?
מי אתה?
כשרק הגעתי לאסורוויל,
לא היה לי זיכרון ופניי היו הרוסות.
מנהיג ראשי־השוורים הציל אותי.
הוא העניק לי
את חיי.
אבל ביום שראיתי אותך,
אני לא יודע למה, אני…
ואז בבריכת השחרור,
ראיתי את הפנים האלה.
קראת לה בלנקה.
כשהייתי במנהרה,
חשבתי
אם אשתנה ואראה כמו בלנקה,
אולי תקשיבי לי…
אבל אתה לא היא!
לא, אני לא.
ואני גם לא חזק מספיק
כדי להגן עלייך באסורוויל.
הכוח לא משנה.
החזקים יכולים לשקר,
בדיוק כמו החלשים.
אבל אתה יודע,
אני מבינה
שעשיתי טעות.
למה אני תמיד נשענת על אחרים?
חלשים או חזקים,
כולם יפגעו בך.
עדיף לי לחזק את עצמי.
אל תתנצל.
זו טעות שלי.
הייתי צריכה לדעת
שאני יכולה לסמוך רק על עצמי.
לא אשחרר את עצמי מהאובססיה.
ולא אשען שוב על אף אחד אחר.
אם אני חזקה מספיק,
אהרוג את פהאי בעצמי,
אהפוך את הפגודה הזאת,
ואשחרר את עצמי מאסורוויל!
בבריכה,
למה השתנית בחזרה לבלנקה?
אני…
בוא נלך.
בבריכה, השועלה הזו סיפרה לי
את הסוד של גשר המשאלות.
מה שמצמיח את הגשר
הוא מנהרת הרוח השחורה של אסורוויל.
המנהרה היא מקום של מבחני קארמה.
אם תוכל לעמוד בייסורים הרבים שבה,
תצא לחופשי.
שביל ישתרך מזנב הנחש.
זה גשר המשאלות.
הגענו. זה המקום.
מהר!
תיכנס!
השועלה הזו ממש מסתכנת.
שיהיה.
אעשה זאת בשבילה ואשלח אתכם פנימה.
שדה קטנה, את יודעת למה את באסורוויל?
קארמה, תפניות גורל, קשה לומר בוודאות.
יש סיבה לפחד ולתיעוב שלך.
והסיבה נמצאת במנהרה הזאת.
זאת טבילת אש.
מעידה של כוח הרצון ותישרפי עד אפר.
את בטוחה שאת רוצה ללכת לשם?
פחד ותיעוב?
אני רוצה לראות בעצמי.
כן. תשמרי על עצמך.
תודה.
אני נכנסת.
ורטה!
מה יש שם?
פהאי.
כמה זמן הייתי שם?
רק רגע. ואז עפת החוצה.
זה נוף ריק
והייתי שם במשך שעתיים.
מה?
אני נכנסת.
חזרת, שדה קטנה.
נזיר מסריח.
השמדתי כל כך הרבה רשע,
אבל יש כאלה שתמיד מצליחים לברוח.
שדה קטנה,
את צריכה להשתחרר מהאובססיה.
אין סיכוי.
הוא קשור אליך.
יצורים חיים לא צריכים להישאר לכודים בתשוקה,
אלא לשחרר את עצמם באמצעות גלגול נשמות.
העיר הזו לא צריכה להיות קיימת.
נתתי לו הילת זהב כקמע
שיעזור לו לכבוש את אסורוויל.
כדי שיוכל להרוג את מי שסירב ללכת,
או לאלץ אותם לעזוב
ולעבור לגלגול הבא.
איזה פרס נתת לו
כדי לשעבד אותו לרצונך?
כשאסורוויל תהיה ריקה, היא תתמוטט ותיעלם.
אני אמנע ממנו מליפול לגיהינום
ואשאיר אותו שלם
כדי שהוא יוכל לחזור לעולם שלו.
שדה קטנה.
גם את צריכה להשתחרר.
כל מה שאני עושה נועד לעזור לאנשים לעבור לעולם הבא.
אני לא זקוקה לשחרור או לעזרה שלך.
ורטה.
אל תבואי לכאן!
אני בסדר.
שדה קטנה, עברו כבר שנים.
מתי תפסיקי?
כשאביס אותך
ואמוטט את המגדל!
ורטה!
החליל שלך.
הדוק מדי?
זה בסדר.
עברו עשרים שנים, שדה קטנה.
מעולם לא הפסקת להטריד אותי.
לא עד שתופל מכיסאך,
והפגודה תתמוטט.
הדהרמה היא כוללת־כול, אבל דברים מגיעים לסיומם.
לא כל מה שמבוקש ניתן.
זה נכון גם לגביי.
אני חסר כוחות.
הטוב ינצח.
ורטה.
אפשר לעזוב את אסורוויל.
"כשקאלפה מתחילה, השלך את עצמך פנימה."
עשרים שנים בפנים הן יום אחד בחוץ.
אתם חופשיים מהקארמה שלכם.
אוסורוויל לא תחזיק בכם יותר.
לכי, שדה קטנה.
הילת הזהב שלי!
רימית עליי, נזיר!
רימית אותי!
גשר המשאלות!
השועלה אמרה
שכשקאלפה מתחילה,
עליך להשליך את עצמך פנימה.
איך לקרוא לך?
אני לא זוכר איך קוראים לי.
תקראי לי איך שאת רוצה.
זה רק שם.
בטח, זה רק שם.
מכאן,
אני הולכת לחפש את אחותי.
אתה יכול ללכת לחפש
את מי שראית בבריכה.
קדימה!
מהר!
קאלפה עולה! קאלפת גז!
תעזרו לי!
מהר, תעזרו לי!
ורטה!
תקפצי!
מהר!
הגשר מתמוטט. מהר!
עוד לא שיניתי צורה.
רגע.
אני רוצה ללכת מפה.
אני לא יכול להשתנות. אני לא יכול.
אני מוכרח להיות מסוגל לצאת מפה.
מהר!
אני יכול לחזור.
לקפוץ פנימה…
אני אנצל
ואחזור הביתה.
מהר!
אתה!
למה?
למה נתת לו לנשוך אותך?
לא!
לא.
ורטה.
אני לא יכול לעזוב את אסורוויל.
תגיד לי למה!
למה?
זה היה ביום שבו החרקים התעוררו,
ועלי כותרת מילאו את האוויר,
כמו עכשיו.
אני רואה
את הפנים במים בבירור עכשיו.
בלנקה!
- האנגז'ו -
עזבתי את אסורוויל
וחזרתי לעולם של תשוקה.
האדם הזה באסורוויל…
אבל איש לא יודע
היכן אסורוויל נמצאת בעולם.
ויש גם את אחותי.
פגודת לייפנג התמוטטה.
והיא?
סבא, המגדל הזה, זו פגודת לייפנג?
כן.
היא לא נפלה?
היא עדיין עומדת?
לא, היא נבנתה מחדש לא מזמן.
נסעת מהעיר?
כולם יודעים את זה.
הפגודה העתיקה קרסה לפני זמן רב.
קרסה?
כן, אם היא באמת כלאה את נחש לבן,
היא ודאי השתחררה לפני שנים.
אולי היא טיהרה את הקארמה שלה ועברה גלגול נשמות.
היא יכולה להיות בכל מקום.
את צריכה ללכת לראות את התערוכה שם.
אחרי שהפגודה נפלה, הם מצאו דברים,
אוצרות שהם הציגו לראווה.
בואו, תראו את זה.
עכשיו, הינה תעלומה של המגדל.
זו סיכה לשיער. -נכון, זו סיכה לשיער.
שימו לב שזו סיכה עתיקה,
אבל הסיכה הזו
עשויה מעצם.
אבל למה היא הייתה מתחת למגדל
ולמה היא הייתה שבורה?
איפה החתיכה החסרה?
אחותי!
את לא זוכרת
שהיית לכודה מתחת לפגודה?
איך ברחת?
מהעבר שלי,
אני לא זוכר כלום.
כשרק הגעתי לאסורוויל,
לא היה לי זיכרון ופניי היו הרוסות.
הייתה אש מסביב.
אתה לא זוכר אותי.
למה הצלת אותי? -גם אני לא בטוח.
רק ידעתי רק שאני חייב לעשות את זה.
כשראיתי אותך, היית מוכרת מאוד.
וחליל העצם הזה בידיי.
אני עדיין לא יודע
למה הוא מייצג את האובססיה שלי.
בלנקה.
האדם הזה באסורוויל
היה את, נכון?
הצלחת לברוח
וגם הגעת לאסורוויל.
חרקים מתעוררים היום.
אנחנו, שתי אחיות הנחש,
נפיל את מקדש ג'ינשאן.
אחותי!
ורטה.
תמשיכי!
בלנקה!
למה האובססיה שלי לא ברורה לי?
אני צריך למצוא את האדם
שאת דמותו העמומה
ראיתי בבריכה.
תגיד לי למה!
למה?
זה היה ביום שבו החרקים התעוררו,
ועלי כותרת מילאו את האוויר,
כמו עכשיו.
אני רואה
את הפנים במים בבירור עכשיו.
זה היה ביום שבו החרקים התעוררו,
ועלי כותרת מילאו את האוויר.
בלנקה.
כל הזמן הזה, מי שחיפשת
הייתה אני.
מה את רוצה? רק תגידי.
שכחת את חייך הקודמים וגם הרבה מהחיים האלה,
אבל נראה שאתה זוכר משהו.
אני מבינה.
אני חייב לעזוב את המקום הזה.
מישהו מחכה לי.
איך לקרוא לך?
אני לא זוכר איך קוראים לי.
תקרא לי איך שאת רוצה.
זה רק שם.
מכאן,
אני הולכת לחפש את אחותי.
אתה יכול ללכת לחפש
את מי שראית בבריכה.
ורטה?
בלנקה.
- הישארו עימנו לסצנה אחרי הכתוביות -
עוד אלף שנים!
איפה זה?
האויב שלי קרוב.
הנקמה שלי!
- אלים חדשים: יאנג ג'יאן -
- בקולנוע בקיץ 2022 -
- סרט של "לייט צ'ייסר אנימיישן" -
- פנגלאי -
תרגום כתוביות: ענת שפירא