GENÈVE I SVEITS
PEDRAZA I SEGOVIA I SPANIA
-Jeg liker ikke dette. -Jeg sa at den lå i feil stilling.
Sånn.
Herregud.
Moderne teknologi brukes i kjøttproduksjon.
Alt kontrolleres nøye av helsedepartementet.
-Jeg kan ikke nå. -Jeg skal bare... Ikke nå.
Jeg vil bare si to ting: hygiene og respekt.
-Respekt? -Ja, for...
Respekt og ansvarlig behandling med tanke på dyrenes velvære.
-Ikke nå. -Hva?
-Jeg må gå, kjære. -Nå?
Midt i åpningen? Er du sprø?
-Paco, du er ordfører! -Nettopp.
Det har skjedde noe hos Alonso-familien, og jeg må gå.
Er det viktigere enn dette? Paco, vær så snill!
Dette klarer du fint. Beklager, men jeg må gå.
Kona mi fortsetter å vise dere rundt. Takk.
Følg meg. Denne veien.
-Hvor er den? -I fjøset med Elena.
-Med veterinæren? -Ja, det skulle jo være en kalv.
-Hvor? -Der borte.
-Ikke legg ut noe på nettet. -Det er satanisme.
-Det er et mirakel. -Vi må roe oss ned. Får jeg lov?
Legg bort mobilene. Ingen legger ut noe på Instagram før vi vet mer.
-Ikke Facebook heller? -Nei.
Vil du at folk skal strømme til, le av oss og kalle oss bondeknøler?
-Vi må gjøre dette riktig. -Ring politi, sykehus, barnevern.
Ringer vi myndighetene, lekkes det og TV-teamet kommer kjapt.
Er du sikker på det som har skjedd her?
-Curro filmet det. Vis ham det. -Har du det der?
-Det går bra. -Du får det straks tilbake.
Hva med babyen?
Vi får se hva som skjer med ham. Har du sjekket ham? Er han normal?
-Ja, Paco. Alt er bra. -Det vet vi ikke.
-Vi må finne pateren. -Pateren? Er vi sprø?
God idé. Don Manuel vet nok hva vi må gjøre.
-Til pateren? Det er ikke normalt. -Normalt?
Jeg gikk nettopp fra pressen for å se en gutt født av en ku.
Det er ikke normalt.
-Det er stengt. -Han er nok hjemme.
Kom!
Hei, Paco.
Beklager at vi forstyrrer deg, men du må hjelpe oss.
-Hvem sin baby er det? -Satans!
-Se, der skjer byttet. -Hvilket bytte?
Der! Kameraet følger deg, og du ser ikke på.
Det er som magi. De distraherer deg og bytter kalven med babyen.
Hvem og hvorfor vil noen lure meg?
Spørsmålet er hvorfor det er lettere å tro-
-at en ku fødte enn gutt enn å tro at noen lurer deg.
Skjønner du at det er lurt å snakke med ham?
Spørsmålet er hvem som vil kvitte seg med en baby.
Paco, det er ikke heksekunst. Det er bare livet.
Skal vi ta noe å drikke?
Det fornuftige er å ringe barnevernet.
Greit, men i mellomtiden kan de ta seg av ham.
Han må sove et sted, og hun meldte seg frivillig.
-Hei, pater. Hva vil du ha? -Espresso.
En koffeinfri, lettmelk, lunken-
-i et høyt glass, ikke for sterk og med sakkarin, takk.
-Vann. -Paco!
Unnskyld meg.
-Hva er det jeg hører om en baby? -Det går bra.
Don Manuel, som er svært fornuftig, hjelper oss.
-Han har bare vært her noen dager. -Nesten et år.
-Hvorfor må du blande deg? -Folk stoler på at jeg hjelper dem.
Jeg trenger også hjelp, til å få i gang firmaet. Hører du?
-Du ba meg gå inn i politikken. -Er det politikk å være ordfører?
-Du skal bare utstede tillatelser. -Noen må bevare roen.
-Uten meg ville det havnet på nettet. -Du havner på nettet...
-...mens du leter etter Gud vet hva. -Ja, jeg må lete etter moren.
Vi ses senere.
Å kvitte seg med en baby krever mindre oppstyr. Det er noe mer.
-Det er det alltid: folks dumskap. -Tror du alle er dumme?
Vet du hvordan man skjuler en løgn best?
-Å finne på en mye større. -Det stemmer innen politikken.
Kan du hjelpe oss med dette, don Manuel?
-Ring politiet, oversersjant Laguna. -Men folk skrifter til deg.
Du vet ting andre ikke vet. Paterne har konfidensiell info.
Paco, du tar jobben din alvorlig.
-Selvsagt. -Jeg også.
Har du hørt om taushetsplikt?
Trini har ikke vært på skolen på en uke.
-Hvem da? -Hun sitter ved siden av meg.
Hun snakket alltid om kjæresten, og de møttes etter skolen.
Jeg fant henne mens hun gråt og har ikke hørt mer siden.
Hun svarer ikke i WhatsApp-gruppa.
God ettermiddag, Jesús. Er datteren din hjemme?
Vet du om hun har datet noen i det siste?
Hun gjør lekser oppe og dater ikke gutter.
Jeg liker ikke å plage deg hjemme, men hun har vært borte en uke.
Hun er syk. Det er hodepine. Spør moren.
Om vi kan få prate med henne fem minutter, er det fint.
Datteren min er borte noen dager, og ordføreren kommer.
-Hva i helvete skjer? -Ikke bli sint.
-Det er bare fem minutter. -Rolig, Jesús.
Ti stille og gå inn. Du legger ikke engang merke til om hun er borte.
Vi vil bare vite om venninnene vet hva som skjedde hos Alonso-familien.
Be henne komme ned. Er hun involvert i det, dreper jeg henne.
-Hei, Trini. -Hei.
-Sett deg. -Ikke vær redd.
Vi vil bare vite om du eller noen av venninnene dine...
Du har vært borte fra skolen en uke.
Og at du har datet... Du har hatt et forhold.
-Med en hyggelig type, Rober. -Roberto fra supermarkedet?
Helvete! Har du gjort noe med ham?
-Nei, det lover jeg. -Fy...
Vi så bildene på Facebook. Profilen er åpen, alle kan se det.
Det er ikke noe galt med det. Vi vil bare vite sannheten.
-Jeg er ikke gravid. -Greit. Nå er det nok. Ut!
Kom dere ut! Og du går opp! Jeg kommer opp, så snakker vi. Ut!
Ro deg ned.
Blir du ikke flau over at ordføreren må fortelle meg hva som skjer her?
-Jesús, ta det med ro. -Og du!
Slutt å blande deg i andres liv og bekymre deg for ditt.
-Hva skal jeg bekymre meg for? -Spør mannen din om du finner ham.
-Du vet ikke hvor han er. -Nå er det nok!
-Slutt! -I mitt eget hjem.
Slipp ham! Slipp ham, pappa!
Din drittsekk, slipp meg!
Mamma.
Flytt deg.
Igjen? Hvorfor er du så uforsiktig?
Dust! Hun er gravid, for helvete!
Det er ikke henne vi leter etter. Alle innspill er velkomne.
Antonio...
Følg med på ham.
Unnskyld meg. Ser du etter Paco?
Ja. På rådhuset sa de at han var her.
-Han svarer ikke på mobilen. -Ja, jeg så du ringte tre ganger.
Han lot mobilen lade på kontoret. Så hva skjer?
Det er litt ømfintlig, så jeg vil snakke med ham.
Det tar litt tid før han kommer, å drive firmaet tar mye tid.
Ja, det er nok ikke lett. Det er et enormt sted.
Alle trenger Paco til noe.
Han er ordfører, men også skriftefar for alle synder.
-Paco! -Elena.
-Har du møtt kona mi? -Ja, vi har møtt hverandre før.
Jeg lar dere være i fred, for jeg har mye å gjøre.
Jeg kommer snart.
Ser du? Der bytter han. Du ser ham ikke så godt.
-Han går fordi han tar med kalven. -Er ikke det Antonio?
-Landsbyidioten? -Ikke si det.
Jeg sier det fordi han ikke stemte på meg.
-Så han er ikke idiot. -Bare dysfunksjonell.
-Han er alltid i sakristiet. -Han kunne ikke ha gjort dette.
Han lyder ordre selv om det er galskap.
-Hei. -Hei, pater. Jeg heter Antonio.
Jeg var god venn med den forrige pateren.
Vi kan sikkert bli det også.
Men å ta deg i å snoke i andres ting er ingen god start.
-Hva gjør vi nå? -Skjuler det.
-Ikke fortelle noen om dette, pater. -Jeg lover.
De bygde det før krigen da patere og nonner ble jaget.
Da militsen var på vei, gjemte de seg her.
De hadde alt: skinke, spekemat, vin.
-Antonio. -Ja, pater?
Dette blir vår hemmelighet. Kan du holde på en hemmelighet?
Du kunne ha advart meg. Kona mi fyller år. Vi skulle ut og spise.
-Det er tullete, men folk er skremt. -En baby dukket opp av intet.
-Vi burde ha anmeldt det. -Snakk med Antonio først.
Jeg vil ikke si til barnevernet at en ku fødte barnet.
-Bor han her? -Ja. Før bodde det rom her.
Nå er det vindrueplukkere her. Og Antonio, da.
Vi har en plan for å rydde opp her, men budsjettet er for stramt.
Antonio?
Gå forsiktig.
Den jævla idioten må ha tatt dette fra sakristiet.
-Kan han lese? -Nei.
Foreldrene hadde ham i kjelleren til han var 15.
De døde, han ble alene og landsbyfolket tok seg av ham.
Noen gir ham mat, andre klær. Resten stjeler han.
Og sånn fortsetter det. Ingen ringer barnevernet.
Nei. Du vet hvordan det er på landsbygda.
Hva er det som skjer?
Hva skjer?
-Antonio? -Han har babyen.
Helvete!
Antonio!
Ikke gjør noe dumt! Gi meg babyen!
Det er den eneste løsningen! Jo før, jo bedre!
Han kommer til å bringe ulykke over oss!
Antonio! Rolig. Hør på meg, Antonio.
Du har aldri skadet noen. Gi ham til meg.
Det er en normal baby.
-Hva gjør du? -Det du burde ha gjort!
-Gi meg babyen. -Ingen vil ha ham!
Slutt, Antonio! Gi meg babyen!
Nei! Nei!
Antonio, jeg har vel alltid vært snill mot deg?
Jeg har pleiet dyrene dine. Husker du schæferen som brakk beinet?
-Sultan... -Ja!
-Husker du hvordan han så på deg? -Stakkars...
Se på babyen. Se ham i øynene.
Skal du skade ham?
-Nei. -Nei, selvsagt ikke.
Sånn.
Bra.
Se på meg, pater. Dette gjør jeg for deg-
-for at Gud skal tilgi deg!
Antonio!
Helvete!
Forsiktig.
Han lever. Han må på sykehus.
Send en ambulanse til torget. Nå!
-Det står her. -Hva da?
Det han sa, står skrevet her. Det katolske ritualet for eksorsisme.
-Hvor fikk han tak i det? -I kirken, som alt annet.
Hold ut, Antonio.
Vi måtte gi ham morfin mot smerten, men han er bevisst.
Hvordan har han det?
Han sier at du har kniver og pistoler under sutanen.
Og at du kjenner djevelen.
-Er ryggraden skadet? -Det vet vi ikke ennå.
Takk.
Antonio.
Hvordan er det med deg? Vet du hvem jeg er?
Du leder Herrens hær...
Du er her for å kjempe mot djevelen.
Ja, men ikke si det til noen. Det er vår hemmelighet.
-Greit. -Nå ber vi.
Fader vår, du som er i himmelen. Hellig er ditt navn.
Bønner hjelper ikke. Det vet du, pater.
De har funnet deg og tar deg.
-Babyen må dø. -Ikke prat tull.
-Hvem har sagt noe om meg? -Hva er det? Har du mistet troen?
Du tror jo ikke på noe lenger. Ikke engang på deg selv.
Men det kommer ikke til å stoppe dem. De gir seg ikke før de finner det.
Finner hva da? Hva leter de etter?
De kommer med glede, Herre
De synger og kommer med glede
SPANSK PATER ANKLAGET FOR DRAP
EKSORSISME ELLER FORBRYTELSE?
ETTER FENGSELET DRAR VERGARA FRA ROMA
-Eksorsist? Hva i helvete? -Jeg sa jo det.
Jeg sa jo at jeg ikke likte ham. Og han er gal og farlig.
Han virker ikke gal. Han er tilsynelatende den fornuftige.
Ja, så klart, så du ikke skal mistenke ham.
Det er jo åpenbart. Du skjønner aldri noe.
-Hva da? -Eksorsisme er ikke som på film. Her.
Folk blir ikke besatt av djevelen. De drev en gutt til vanvidd.
Roma vil ikke ha ham, så han kom hit.
-Det er sykt. -Ja, hit til verdens ende.
Karrieren hans er ødelagt for alltid om ikke noe kan endre det.
-Noe han kan løse. -Nettopp.
-Skape et problem og løse det selv. -Ja.
-Boka var hans. -Og han fikk babyen...
...av en desperat kvinne som kom til ham.
Jeg vet ikke. Det er vanskelig å tro... Hva vinner han på det?
Oppmerksomhet. Googler man landsbyens navn-
-ser man med en gang at det skjer rare ting her.
Så ringer han sjefene og sier: "Se hva jeg løste."
Han får dra tilbake til Roma, og vi framstår som bondeknøler.
Jeg kan ikke tro at han kunne gjøre noe så sprøtt.
Det er fordi du er et godt menneske. Kom hit.
Han utnytter deg, Paco. Jeg lover.
Han har manipulert deg akkurat som med den idioten.
-Det tror jeg ikke. -Jo, elskling. Sånn er det.
Siden jeg kom hit, har jeg tent ett lys hver dag.
Jeg trodde aldri at det var du.
Alle har vi noe vi ikke glemmer. Eller hva, pater?
-Internett avslører alt. -Det er djevelens påfunn.
-Er det sant? -Hva da?
At jeg drepte en gutt ved å gi ham hjerteinfarkt? Ja.
Det er vanskelig å tro på sånt.
-Det er utdatert, fra en annen tid. -Man er ung og har problemer.
Moren tror på djevelen og ringer pateren.
Først blir man sint, kjemper imot og skriker.
Men etter flere måneder med bønner døgnet rundt, blir man gal.
Man spiser insekter, nagler, en mynt...
Til og med sin egen avføring om man må.
Så denne er din?
Denne mynten tok Giacomo, gutten som døde-
-ut av sin egen hud.
Jeg vet ikke hvordan den kom inn, men jeg så da den kom ut.
Tror du fortsatt at alt er innbilning?
Jeg har sett en kvinne slå inn en dør for å skremme meg.
Hun brøt tre ribbein.
Denne kan du ta om du vil. Det er bare en metallbit.
Jeg vet ikke hvorfor jeg beholdt den. Den er verdiløs.
-God dag, pater. -Hei.
Vi vil prate med deg, om det går bra?
Hva skjer, Paco?
-Var det hennes første kalving? -Andre.
Ikke ta henne ut på et par dager, i tilfelle hun spiser noe dårlig.
-Er hun frisk? -Ja, helt frisk.
Alt er som det skal.
-Og babyen? -Bare bra.
Han spiser mye. Han våkner bare én gang om natten.
Om det ikke var for dere, vet jeg ikke hva som hadde skjedd ham.
Det er et stort ansvar, selv for noen dager.
Noen dager? Ja, selvsagt. Tusen takk for alt.
Prat med ham. Jeg kan ikke holde ham her.
Det eneste som har skjedd, er at en baby dukket opp-
-og Vergara var ikke der.
-Og boka? -Den beviser ingenting.
Antonio må ha stjålet den fra sakristiet.
-Er han her? -Ja.
La viljen din skje på jorden...
Hei.
-Dette er vel ikke ditt påfunn? -Nei.
Eller jo. Antonio kan ikke lese engang.
Han kan ikke ha planlagt dette alene.
Jeg forstår det ikke. Det må stå noen bak.
Det er mye du ikke har fortalt oss.
-Om fengselet og den døde gutten. -Det kan man lese overalt.
Jeg skjuler det ikke, men jeg er ikke stolt av det.
Det gjør meg ikke skyldig. Det vet du.
Hør her, Manuel. Dette er en rolig by. Det skjer aldri noe.
-Idet du kom, braket helvete løs. -Det ene beviser ikke det andre.
Greit, men...du er jo eksorsist?
Jeg visste ikke at det fantes fortsatt.
Og ikke nok med det. Du er jo dømt for en forbrytelse.
-Er ikke det mistenkelig? -Tror du at jeg gjorde dette?
Ifølge oversersjanten var Antonios siste ord:
"Jeg gjør det for dine synder."
-Han sa det, og så hoppet han. -Kan du forklare det?
-Jeg har tenkt på det i hele natt. -Du og alle andre.
Noe er helt sikkert: Du er innblandet, men sier ikke noe.
Jeg skjuler ingenting. Da hadde jeg sagt det.
Jeg må løse dette før jeg blir slaktet på Twitter.
-Det er verre for meg enn for deg. -Så hjelp meg å løse det.
-Noen har pratet med ham om meg. -Hvem da?
Noen vil skremme meg.
Ikke dra, er du snill. Jeg må prate med deg.
Sønnen vår døde da han var to år.
Jeg så på et spørreprogram på TV.
Vi så bare bort et minutt eller to.
Da jeg snudde meg, var han borte. Carmen kom ut av badet.
Hun tørket håret med et håndkle og spurte: "Hvor er han?"
Den døren sto åpen.
Vi løp ut og fant ham der. Han fløt med ansiktet nedover.
Han hadde ramlet ut i bassenget.
Stakkaren kunne ikke klatre opp trappa.
Carmen kom aldri over det.
Det var som om noen hadde revet ut hjertet hennes.
Hun gråt uavbrutt og var stum i dagevis.
Men det som skjedde i fjøset...
-...forandret alt. -Ja, hun er vel mye bedre nå?
Nei... Tvert imot.
Hun er annerledes.
-Carmen... -Vi har latt rommet stå som det var.
Som om vi visste at han skulle komme tilbake.
Skjønner du det ikke? Det du så i fjøset forleden...
Det er et mirakel. Forstår du hva som har skjedd?
Gud visste at det ikke var vår feil og har gitt oss en ny sjanse.
Vi vet ikke om dere kommer til å få dette barnet, Carmen.
Dette barnet har jeg fått av Gud.
Hvor er han?
Det går bra. Han kan gå alt. Han har blitt så stor.
Hei, du har kommet til Paco.
Jeg har ringt deg på jobben, men jeg får ikke tak i deg.
Jeg har vært hos familien Alonso.
Det er ikke en baby. Jeg vet ikke hva det er.
Det høres sprøtt ut, men han er større enn moren!
Ring meg så fort du hører dette. Vi må prate!
Han skal bare være to dager gammel! En lege må se på ham eller noe.
Han må ha en degenerativ sykdom.
-Gigantisme, akromegali... -Hva er det?
For høyt nivå av veksthormon.
Skjelettet vokser, men ikke de indre organene.
Kroppen vokser til den slites i stykker.
-Nei, vent litt... -Hva?
Vi ringer barnevernet. De løser det. Kanskje det ikke er så alvorlig.
Ikke så alvorlig? Hører du hva jeg sier?
Jeg vet hva jeg så, Paco. Jeg er ikke gal.
Vi drar dit, så får du se det.
-Kunne han gå alt? -Han gikk, Paco.
Kom.
Vent.
Kom.
Jeg greier ikke å slutte å tenke på den tingen.
-"Tingen"? -Paco!
Du har ikke sett den, så du forstår det ikke.
Var vinduene åpne og gardinene trukket fra?
-Hvorfor spør du om det? -Kanskje du ikke så ham ordentlig.
Jeg så ham! Ikke behandle meg som en galning!
Ok, men du er litt gal.
Du tar dette veldig personlig. Glem det.
Vent. Du kjører ikke riktig vei. Hva gjør du?
-Kjører deg hjem. -Hvorfor det?
Vi drar ikke hjem til noen nå. I morgen ringer vi rundt.
Det kan ikke skje noe med barnet på en natt.
Du sa jo at de tok godt vare på ham.
Elena! Ikke bare gå.
-Skal vi ta en kaffe? -Hvorfor det?
-Vi kan prate så du blir rolig. -Vi kan ringe barnevernet.
Er det ikke litt sent å ringe nå? Greit, greit! Vi ringer nå.
-Så koselig du har det. -Synes du det?
-Alt er fra IKEA. -Er det?
Men jeg gjør møblene personlige. Maler dem og sånt.
De er kjempefine.
-Det er mannen min. -Beklager.
Det går bra.
Det må ha vært tøft for deg. Hva skjedde?
Ingenting.
Jeg stiller dumme spørsmål uten at vi kjenner hverandre.
Nei, det skjedde ikke noe.
Han forsvant. Helt plutselig.
Han var bare borte.
-Sånn helt uten videre? -Helt uten videre.
La han ikke igjen en lapp?
Middagen sto på bordet. Og denne vinen.
Stekepannen sto på ovnen. Alt var her utenom ham.
Hva sa politiet?
De så på hverandre og prøvde å la være å le da jeg forklarte meg.
-Drittsekker. -Noen tror at han var utro.
Andre sier at jeg var utro.
Hver gang jeg kommer hjem...
...setter jeg meg her og venter på at han skal komme.
-Skal vi ringe? -Glem det.
-Vi gjør det i morgen. -Greit.
Greit. God natt.
Helvete! Det... Det...
-Det står folk der ute. -Hvem?
Remedio fra butikken, søsteren og Juan Carlos fra fotobutikken.
-Jeg bryr meg ikke. -Men det gjør jeg.
Det er kommunevalg snart, og dette ser ikke bra ut.
Hva skal vi gjøre, da? Skal du sove her?
Nei, de blir ikke der så lenge. Bare en liten stund.
Nei. Jeg vil at du skal gå.
-Vær så snill. Ikke gjør dette. -Gå ut gjennom hagen.
Og hoppe over muren? Da virker jeg skyldigere.
-Skyldig i hva? -Du vet hva jeg mener.
Nei, det gjør jeg ikke. Det går bra.
Jeg går. Så kan du gå når og hvordan du vil.
Nei, ikke gå. Vent.
-Jeg bryr meg ikke. -Det er ditt hjem. Ikke gå!
Elena!
Giacomo!
Jeg skal drepe deg, din drittsekk.
Jeg skal drepe deg.
Drittsekk!
Hva er dette?
Drittsekk!
-Giacomo! -Hva gjør du med ham?
Slipp meg!
Jævla pater!
Jeg tok med meg denne til stasjonen, men de hadde latt deg gå.
-Hva er det? -Lasagne.
-Frossen. -Kom inn.
I morgen går vi til oversersjanten, så løser han dette.
Jeg burde ha tenkt på det alt.
-Hva skal vi si? -Vi har tatt feil.
Det dreier seg ikke om å fjerne et barn-
-men et desperat ønske om et barn.
-Les dette. -Det der var ikke et barn.
Carmen, hva skjer med ham?
Ingenting. Det er ikke noe galt med ham.
-Hva mener du? Se på ham. -Han vokser bare.
Alt kommer til å bli bra.
-Hva har du drevet med? -Lagd mat til babyen.
Det går bra. Det er lever. Proteiner. Han trenger mye næring.
Jeg forstår det ikke. Jeg ringer legen.
Vil du at de skal ta ham fra oss?
Han skal ikke noe sted! Hører du det?
Du har det ikke bra, Carmen. Virkelig ikke.
-Hvor skal du? -Ut.
Hvorfor det? Synes du det er galt?
Det var jo det vi ville. Du like mye som jeg.
Hva pokker, Carmen?
-Hva er det? -En leke til babyen. Gi meg den.
Hva er dette? Hva har du gjort?
Gi meg den.
Hva har du gjort, Carmen?
-Hva gjør du? -Mobilen er avslått. Kom ned.
Om noen ser deg, er det over for meg.
-Kom ned! Nå! -Jeg kommer.
De har prøvd å adoptere i flere år uten hell.
-Hun sier at Gud har gitt dem babyen. -Jeg prater med Laguna i morgen.
-Hvorfor i morgen? Vi drar nå! -Jeg drar ikke. Vet du hvorfor?
Jeg har kone og jobb.
Jeg er viktig her og kan ikke reke rundt og lete etter Gud vet hva.
Greit. Da drar jeg alene.
Hva gjør jeg her? Hva er planen?
Skal du bare gå inn, ta barnet og løpe ut?
-Ikke jeg, men du. -Nei. Nei.
-Paco! -Nei.
Si at barnevernet krever å få ham eller at han må på sykehuset.
-Klokka tre om natten? -Du har ikke sett barnet! Hun er gal!
Eller en flott kvinne som pleier barnet fordi hun er god.
Jeg kan ikke storme inn hos folk-
-fordi du og en kriminell pater har bestemt at de er kidnappere.
Handler alt om valget?
Jeg kan ikke rote det til på grunn av noe som ikke angår meg.
Du må forstå det. Nå drar vi hjem, ok?
Gå ut og ring Laguna.
Jeg forlater deg ikke. Vi går sammen.
Hva gjør dere her? Vet dere ikke at man må banke på?
-Jeg vet ikke hva som skjer... -Vi skal hjelpe deg.
-Hjelpe meg? Med hva da? -Jeg må se at barnet har det bra.
-Barnet har det bra. Han hviler. -Hva skjedde med mannen din?
Angrep han deg? Måtte du forsvare deg?
Ja, han angrep meg.
-Vil dere også ta barnet mitt? -Nei.
Han er min.
Ingen skal ta ham fra meg.
Løp!
Helvete!
Det var Carmen! Hun drepte mannen.
Hun er gal! Hun har Paco! Han trenger hjelp!
Dra hjem. Drepte hun mannen sin, er Paco i stor fare.
David! Ta den andre bilen og dra til familien Alonso. Ja, nå!
Ikke gjør noe uten min tillatelse!
-Hun er bak oss. -Helvete.
Jeg er virkelig lei meg. Håper du kan tilgi meg.
Det er stemmene, Paco. Jeg vet at jeg virker gal, men...
Om du bare visste hvor lykkelig jeg er.
Mitt høyeste ønske var et barn, og de har holdt ord.
Han elsker meg.
Han gjør alt jeg ber om. Se.
Se.
Jeg kommer, vennen.
Om jeg oppfører meg bra og gjør som de sier, forsvinner stemmene-
-og kommer aldri tilbake.
Jeg må gå. De kan ikke skremme barnet.
De kommer.
Pater... Så leit at du må seg meg sånn.
-Bli med meg, Carmen. -Nei.
Jeg kunne ønske at jeg kunne, men de lar meg ikke.
"De"? Det er ingen her. Bare vi.
Det var lenge siden vi møttes, kjære Manuel.
Trodde du at du kunne gjemme deg for oss i denne byen?
-Jeg vil snakke med Carmen. -Hun er ikke her nå.
-Du må prate med meg. -Jeg har ikke noe å si.
Skal du ikke lese godnatthistorier for meg som vanlig?
Slutt med dette nå. Du er ikke besatt, men syk.
Ja, du tror ikke på noe lenger.
Du er som et barn. Når du taper, vil du ikke være med.
Nå gjør vi dette: Jeg kommer frem, legger armene dine på ryggen...
-...og så går vi sammen ut herfra. -Prøv å røre henne om du tør.
Gi oss det som tilhører oss, så slipper du oss.
-Jeg vet ikke hva du mener. -Jo. Tror du at vi er dumme?
Du rømte for å ha det for deg selv.
Ligg stille, ellers skyter jeg!
Stå stille!
Stå stille, Carmen!
Nei!
Helvete!
Hva har dere gjort?
Tilgi meg, Merche.
-Jeg burde ha forklart... -Paco, Paco...
Ikke nå, kjære. Du lever. Det er det viktigste.
Vær forsiktige.
Alt er min feil. Han ville ikke være med.
Og han ble nesten drept. Takk.
-Nei, Merche. -Det er sant.
Det var galskap. Du har all rett til å hate meg.
Jeg hater deg ikke, Elena. Eller burde jeg det?
Du gjorde det du måtte, Elena.
Om det ikke var for deg, vet jeg ikke hvordan dette ville endt.
Mannen min må hvile nå.
Kan du la oss være i fred noen dager?
Bare noen dager.
Elena...
Merche...
Paco, kjære...
Du burde ikke være her.
Hvorfor det?
Sinnet skaper virkeligheten, ikke omvendt.
Hva skjer, pater?
Hva som enn skjer, og hva enn du ser, fornekt det.
Steng sinnet ditt.
Og dette?
Hva er dette?
Hva tror du?
At han ble forvandlet til et monster og klatret ut av vinduet?
Hun iscenesatte alt dette fordi hun ikke kunne få barn.
Hvil nå. Ikke tenk på det nå.
-Hun surret oss inn i garn. -Ikke prat tull.
Som om vi var fluer i et spindelvev.
Sov nå, Paco.
Paco! Paco! Våkne!
Paco! Våkne, Paco!
Herregud!
Paco! Paco!
Vær så snill!
Hva i helvete?
Faen!
Farvel, Paco. Sønnen min er her for å hente meg.
Merche...
Merche? Merche...
-Er det mot Carmen? -Hun kommer tilbake.
-Hun ser på meg som fienden sin. -De tok henne med i ambulansen.
Da jeg var i Det hellige land, så jeg mye.
En israelsk soldat sprang 1000 meter mens fienden skjøt på ham.
Han rakk å drepe seks palestinere før han ble skutt ned.
Han var full av adrenalin. Det holdt ham i live.
Hva er dette?
-Hjelp meg. -Hva skal du gjøre?
Hun kan rekke å drepe flere i natt. Jeg må hindre henne.
Må det være du? Skal vi ikke ringe politiet?
De har ikke riktig type ammunisjon.
Vinduet i sakristiet.
-Er det hun? -Vent her.
Don Manuel, vær så snill. Gi dem det de vil ha.
Ellers tvinger de meg til å drepe deg.
-Vis meg medlidenhet. -Hva vil de ha, Carmen?
Du vet akkurat hva jeg vil ha.
-Hvor er det? -Jeg vet ikke hva du prater om.
Pater!
Hva gjør du her?
Ser du ikke hva de tvinger meg til å gjøre?
Ikke uroe deg. Gutten min får deg ut herfra.
Slutt med det der! Legg deg ned, er du snill.
-Gi meg den. Ambulansen er på vei. -Gi meg mobilen. Jeg må ringe!
-Gjør som jeg sier. Ro deg ned. -Det er viktig!
Be ham om å gi dem mynten. De vil bare det.
Når de har den, drar de.
Vær så snill, jeg vil ikke skade flere.
Vær så snill!
Det er du som har den, din hore!
Don Manuel. Be Elena om å gi dem mynten.
-Giacomos mynt? -Hva ellers?
Den kom fra helvete gjennom sjelen hans.
Du så det selv, Manuel. Vi var der begge to.
Velsigner du kulene? Tror du at det skremmer meg?
Hvordan skal du forklare politiet at du har drept denne kroppen?
Du har alt drept før.
-Du slipper ikke unna. -Frykter du døden, Carmen?
Carmen gjør det, men ikke jeg.
Don Manuel, de gir deg en ny sjanse.
De vil bare ha tilbake det du stjal.
Jeg har ikke stjålet noe. Om Giacomo tok den med fra helvete-
-er det fordi den ikke hørte hjemme der.
Ikke gjør det.
-Jeg forlater deg dine synder. -Ikke gjør det.
I Faderens, Sønnens...
-Ikke gjør det. -...og Den hellige ånds navn. Amen.
Elena?
Hører du meg, Elena?
Elena?
Det er her!
Amuletten! Ødelegg amuletten!
Elena! Amuletten!
Det er jeg. Pater Vergara. Rolig, Elena. Det er over.
Carmen, da?
Du skjøt henne.
-Du drepte henne. -Hun er uskadd.
Hun er i sakristiet. Hun besvimte bare.
-Det var løse skudd. -Løse skudd? Og vievannet?
Hun måtte tro at kulene skulle brenne henne-
-som om hun virkelig var besatt.
Om en syk ikke hører på fornuft, følg hennes logikk.
Hvordan forklarer du det som nesten drepte meg?
-Hva da? -Hva da?! Insektet...
-Det hadde enorme bein! -Ro deg ned.
-Den drepte meg nesten! -Skjerp deg.
Skjerpe meg?
-Jeg så det! -Greit.
Du må tro meg!
-Den drepte meg nesten. -Rolig.
Rolig. Jeg tror deg.
"Om en syk ikke hører på fornuft, følg hennes logikk."
Er det sånn du ser på meg? En syk person?
Gi meg mynten, Elena.
Gi meg mynten. Den driver alle til vanvidd.
Hvorfor vil du ha den? Det er jo bare en metallbit.
Tekst: Christina Violeta Th. Storsve www.sdimedia.com