- Du leder Herrens hær ... - Antonio!
- Er det sandt? - At jeg dræbte drengen?
Eksorcist? Hvad helvede? Rom sender ham hertil.
Ja, til verdens ende.
De kommer. De helmer ikke, før de finder den.
Hvad leder de efter?
Tag den. Det er bare et stykke metal.
Dette er en rolig by.
- Da du kom, brød helvede løs. - Nogen vil skræmme mig.
Undskyld.
- Deres eminence. - Jeg ved det godt.
- Skal vi skille os af med ham? - Vi skal bruge ham levende.
Lige nu er han forvirret. Han er hverken med dem eller med os.
Jeg vil ikke tage den fra ham.
Han skal give den til mig.
- Nævnes barnet ikke? - Halvdelen er opdigtet.
Der står, det måske er blevet stjålet og smidt i en brønd.
- Hvornår skal du møde Laguna? - Om en halv time.
Hvad vil du sige?
Ingen vil tro dig. Det er vores ord mod ...
- Mod hvad? - Fornuften.
- Både du og jeg så det, ikke? - Vi var så stressede ...
- Nej, jeg var bange! - Det er det, jeg mener.
Hjernen bruger billederne i ens hoved og fremmaner dem som syner.
Det sker, når man sover, men i vores tilfælde også, når vi er vågne.
Det kaldes hallucinationer. Oplevede vi den samme hallucination?
Vi var begge to i huset og så edderkoppespindet af garn.
- Elena ... - Du har talt med pater Vergara.
- Tænk, hvis det hele er hans skyld? - Begynd nu ikke igen.
Carmen sagde, han stjal noget. At han havde noget, "de" ville have.
- Ja, hun sagde det samme til mig. - Det, de vil have, er den her.
En mønt? Den ser gammel ud.
Ingen spørger, hvorfor han har et arsenal i kirken.
Han lyver for os. Han foregiver at tvivle, men tror mere på det end os.
Han er voldelig, men også vældig intelligent. Giv mig mønten.
- Det er det der. - Kan du se det?
- Ja, det er det her ben. - Er du sikker?
Han løfter hovedet for ikke at lægge vægten på det.
Han har en skade, men vi fandt den i tide.
- Senere havde det været for sent. - Hvad skulle jeg gøre uden dig?
Vil du have et glas?
Mens jeg skifter.
Værsgo.
Og det der?
- Hvad skete der med dit ansigt? - At få katte ind i et bur er svært.
Du burde komme til mig.
- Undskyld? - Og arbejde for mig, mener jeg.
Hvad tjener du på klinikken? Jeg vil betale dig det dobbelte.
- Tredobbelte? - Vær nu ikke dum.
Du betaler mig allerede for meget.
Sæsonen starter om en måned. Vil du ikke rejse verden rundt?
Tage fra løb til løb og more dig.
Hvem skulle så tage sig af alle køerne og grisene?
Hvem som helst, Elena. Du har en evne. Du må tage vare på den.
Er det sandt, at du vil sælge slottet?
At vedligeholde det er omsonst. Og din ven, borgmesteren ...
- Paco? - Han kræver store skatter af mig.
Du har ikke tilgivet, at han slog dig i valget.
Nej, tværtimod. Han gjorde mig en tjeneste.
Det var dumt at stille op. Så skulle jeg have lyttet til alles klager.
Nu kan jeg køre til Madrid på to timer og spise, hvor jeg vil.
Jeg kender en restaurant med to Michelin-stjerner ...
- Nej tak. - Fint.
En kaffe på torvet?
Tak, Bernarda. Vi ses.
Det er dejligt at se markisen her!
Nej, Rogelio, det var min far. Kald mig Roque.
To kaffe, Isabel. En med sakkarin.
- Ja. - Enrique. Hvordan går det?
- Hallo. - Elena.
Vil du fortælle, hvad der er i vejen med dig?
- Du virker fraværende. - Jeg er bare træt og stresset.
Så du vil ikke fortælle noget. Vi er da venner?
- Jeg vil ikke fortælle noget. - Hvorfor?
Paco!
Hej, Roque. Hej, Elena.
- Hej, Paco. - En kaffe.
En kaffe til borgmesteren.
- Har du meget arbejde? - Jeg kan ikke klage.
Det er længe siden sidst.
Jeg har rejst så meget, at jeg er rundtosset af jetlaggen.
- Hvad? - Tidsforskellen.
- Når man flyver over dammen. - Hvilken dam?
Du er morsom. Men her er alt vist ved det gamle.
Tro det eller ej, men vi har haft meget at se til.
Paco og Merche har åbnet et nyt slagteri.
Det ved jeg. Jeg hører både det ene og det andet.
Jeg har gode kilder.
Undskyld. Hallo? Ja. Hvad koster den?
Køb, for fanden.
- Hvordan har du det? - Godt.
- Jeg arbejder meget. - Godt.
- Jeg også ... Jeg må gå. - Du har ikke drukket kaffen.
Ja.
Køb!
Undskyld. De er uduelige. Jeg må gøre alting selv.
Hvorfor gik Paco?
- Hvor fanden har du været? - Her og der.
- Ryd bordene af. - Det kan hun gøre.
Spis ikke af gæsternes tortilla! Jeg skal gøre alting selv.
- Hvad fanden laver du? - Hvad?
- Hvis din far hører om det ... - Du må ikke sige noget til ham.
Rører du mig igen, slår jeg dig!
- Har I skaffet is? - Hvordan går det?
- Skal vi gå i gang? - Ja.
- Mener I det? Det er klamt. - Vær ikke så kedelig.
- Kujonen prøver at være modig. - Det er derfor, vi er her.
Har I brugt ouija-glasset? Det er jo klistret. Hvem var det?
Ulækkert.
Læg fingeren mod kanten, men tryk ikke.
Ulækkert.
- Hvad laver I? - I flytter på det. Hold op.
- Hold op, ellers går jeg. - Jeg gør ingenting.
Vi har ikke spurgt om noget, og det bevæger sig.
- Det er sikkert din mor. - Hvad mener du? Lad min mor være.
Hvornår døde hun?
For tre måneder siden? Hun vil sikkert snakke med dig.
- Hvorfor skulle hun ønske det? - Hun begik jo selvmord.
For helvede.
- Jeg går nu. - Tag det roligt.
Måske er det ikke hende, men nogen her.
Spørg om personens navn.
Hvad hedder du?
G ... I ... A ...
Gia...
Giaco...
Giacomo.
- Giacomo. - Fandens, en italiener.
- Se selv. Det er ikke hende. - Hvor er du fra, Giacomo?
"Gaeta."
- Hvad? - Tag mig på brysterne!
Hold kæft, idiot!
- Flytter I det virkelig ikke? - Nej!
- Spørg, om han er død. - Hvorfor det?
For fanden. Han er død.
- Er du i himlen eller i helvede? - Kun ja-eller-nej-spørgsmål.
"Jeg er ..."
"... h..."
"...er."
- Helvedes! - Hvad fanden?
Hvem tog på mig?
- Ikke gramse! - Sæt lys på mobilerne!
- Min er død! - Det er sgu uhyggeligt.
Nogen slikkede mig på øret.
- Det var ikke morsomt! - Det var ikke mig!
- Svin! - Det var ikke mig!
Hvor er Sole?
- Den skiderik ... - Sole!
Sole!
Det er ikke morsomt! Hvor fanden er du henne?
For fanden! Sole!
- Kom nu, Sole! - For fanden, Sole!
Har I ringet rundt til sygehusene? Men så gør det!
- Jeg tog den her med. - Godt.
Tak, Martín. Vær ikke bange.
Lugt. Lugt.
Gå til venstre. Herhenne.
Led herovre.
Bag gravstenen.
Borgmester!
De flasker kommer fra min bar.
Richi! Kom her. Vær ikke bange. Alt er i orden.
Jeg slår dig ihjel!
- Rolig! Hvad talte vi netop om? - Enrique, hør nu.
Han tog flaskerne fra baren, Concha. Din søn er en tyv! Det er sket før.
Richi, politimesteren skal afhøre alle.
- Men du kan fortælle sandheden her. - Han sagde, han ikke vidste noget.
Ricardo, hvis der skete noget ...
Hvis der skete noget, I ikke var herrer over -
- bør du tilstå nu, for det kommer alligevel frem til sidst.
Der skete ingenting. Pludselig var hun bare væk.
Sådan skete det. Lysene gik ud, og så var hun væk.
Det er noget vrøvl. Et ouijabræt får ikke folk til at forsvinde.
Men det en dum leg, for folk bliver bange, og så kan det ende galt.
- Især hvis man drikker. - Ja. Jeg ved, at du skjuler noget.
- De røg garanteret pot. - Ti stille, Concha.
Vi har fundet de her piller.
- Er det dine? Jeg dræber dig! - Hold op! Tag det roligt!
- Tag det roligt! - Hvad?
- Se, hvad du har gjort. - Ja, græd bare. Du får problemer.
Der er ingen spor efter noget mistænkeligt.
Enten gik hun selv, eller også tog de hende med.
Var der sket noget voldeligt, ville vi have set spor efter det.
Vi har undersøgt alle og har ikke fundet tegn på vold.
Hej.
Hvad er der sket? Curro sagde noget, men jeg forstod ingenting.
De unge var ude og drikke i går, og Sole er væk.
- Hvilken Sole? - Martíns datter.
- Martín? - Din vagt.
Hvis I har brug for noget ... Jeg kender folk i indenrigsministeriet.
Og?
Jeg kan ringe til nogen, som kan hjælpe ...
- Vi klarer det, Roque. Tak. - God indsats.
- Helt ærligt. - "God indsats"? Er han politimand?
Så du, hvem han var sammen med?
Stakkels mand. Først konen og så datteren.
De arbejdede for mig i 20 år. Hun var kok, han passede gården.
- Nå må han lave alt. - Hvad var det? Kræft?
Ja, den type, der konstateres pludselig.
- Hun kaperede det ikke. - Skrækkeligt.
Hun kastede sig ud deroppefra.
Det værste var, at datteren var med.
Så hun hende gøre det?
Værsgo.
Hej, Martín.
Så ...
- Har du talt med hendes venner? - Med Elvirita.
- Hvad sagde hun? - Det samme. At hun forsvandt.
Hun må have sagt noget mere.
- At en ånd åbenbarede sig. - En hvad?
En ånd. De legede den leg med glasset.
- Et ouijabræt. - En italiensk ånd åbenbarede sig.
- Italiensk? - Ja. Hvorfor ville de opdigte det?
Hvis man skal opdigte noget, siger man vel, at det var Djævelen -
- men en italiensk ånd, der hedder Giacomo ...
Sagde hun Giacomo?
Elvira! Det er til dig! Elvira!
Hun har været sådan siden i går.
Jeg ved, du ikke hører efter. Men jeg snakker alligevel.
Første gang jeg var med til et ouijaritual ...
... husker jeg, at der dukkede et spøgelse op, som hed Chuqui.
Han sagde så meget pjat, at vi blev trætte af det og gik til fest.
Næste dag prøvede vi igen, og Chuqui dukkede op igen.
Vi begyndte bare at grine. Ingen tog det alvorligt.
Indtil ...
... Chuqui sagde, at "Amparo" også var der.
Og at hun havde godt.
Amparo var min mormor.
Ingen af mine venner kendte hendes navn.
Hvad spurgte du hende om?
- Jeg spurgte, om hun var i himlen. - Hvad svarede hun?
- At hun ikke var det. - Var hun i helvede?
- Heller ikke. - Hvor var hun så?
- Hun sagde, hun var i tågen. - Mener du det? I tågen?
Det var i al fald sådan, vi tolkede det.
Tror du på den slags?
Ja.
Jeg gjorde det aldrig igen.
Men jeg husker hvert eneste ord, som var det i går.
Hvad sagde Giacomo mere?
Elena.
Hvor længe er det siden? En måned? Jeg har ikke set dig i en måned.
Det må have været svært at komme tilbage. Men nu er det på afstand.
Voldsomme hændelser, som den, vi oplevede -
- nedbryder nerverne. Det bliver vanskeligt at tænke klart.
- Men du er viljestærk. - Han hed Giacomo.
Han kom fra Gaeta i nærheden af Rom. Jeg googlede det.
Og din Giacomo, som døde under eksorcismen, kom også fra Gaeta.
- Så drop det vås. - Din besættelse bekymrer mig.
Det er sært, at af alle ånder i hele verden -
- så påkaldte de Giacomo fra Gaeta.
Har du en ny teori? Er jeg indblandet i pigens forsvinding? Tog jeg hende?
Nej, jeg tror ikke, at nogen tog hende. Hun forsvandt bare.
Men hun er et sted, og du skal fortælle hvor.
Er du sikker på, jeg er involveret, bør du ringe til politiet nu.
Hej!
Tak, fordi I er her og deler denne vigtige dag med os.
Så er tiden nok inde.
- Paco? - Skat ...
- Kom, Paco. - Nej.
- Min arm. - Paco.
Det er en ære at blive en del af boutique-hotellernes netværk.
- Vi har arbejdet længe ... - Hvor er min datter?
Sole!
- Martín, vi finder hende. - Slip!
Rolig, Martín ...
Hvis nogen her har rørt min datter, skyder jeg hovedet af ham!
Martín!
- Sole! - Læg det væk.
Hvor er min datter?
Hold op med at filme!
Min datter! Kom så!
Vi finder hende, Martín.
Bare tag det roligt. Alt er i orden.
Sole?
Er det dig?
I skal bruge ouijabrættet igen! Kun sådan kan I få mig tilbage!
Jeg vidste ikke, hvem jeg skulle sige det til.
Er din veninde sikker på, at hun snakkede med hende?
Hun sagde, at det var utydeligt.
- Men hvem kan det ellers have været? - Måske nogen, som ville skræmme dig?
De gør det igen i aften.
- Hvad? - Ouijabrættet.
- Nej! Du må stoppe dem. - Vane sagde, Sole bad om det.
Kun sådan kan hun komme tilbage.
Hvor vil de gøre det? På kirkegården?
De vil ikke have, at nogen ser dem.
De skal hen til det forladte hus. Der er en kælder der.
- Jeg burde ikke have sagt noget. - Det her bliver mellem os to.
- Lover du det? - Jeg lover det.
Jeg er bange.
Det skal nok gå.
- Er de her? - Dette er indgangen til kælderen.
Det er cool. Bare vent og se.
I skal stoppe.
Er det din veninde, Elvira? Det er jo skide godt.
Er du Vane? I må give mobilen til politiet, så de kan spore samtalen.
- Men den er der ikke. - Politiet finder den.
Vi kan ikke vente. Sole sagde, vi skulle gøre det.
Tænk, hvis der sker noget. Hvis nogen af os forsvinder?
Sygt.
"Gør ..."
"Gør det ..."
"Gør det nu."
Er det dig, Sole?
JA
- Hvor er det uhyggeligt. - Hvordan kan vi hjælpe dig?
"De vil ..."
- "De vil tale med dig." - Hvem vil de tale med?
Nej. Nej, jeg vil ikke.
Få din veninde til at gøre det. Ellers må hun skride!
Elena. Du burde gøre det. For Soles skyld.
Hvis min mor har ret om dig, burde du ikke være bange.
- Hvad siger din mor om mig? - At manden stak af, fordi du er gal.
At du ser spøgelser og den slags.
"Giv ..."
"... os ..."
"... mønten." "Giv os mønten." Hvilken mønt?
- Fandens! - Hvad er det, der sker?
Ikke igen! Hold op!
Sole.
- Sole! - Tusind tak.
- Sig tak til Elena, Martín. - Nu går vi.
Snak med hende, Paco. Jeg forstår ingenting.
- Nå? - Hvad?
- Du så det? - Jeg så ingenting.
- Du var der! - Du må tro på det, jeg siger, Paco!
Da jeg så op, var hun der. Jeg er oprevet.
- Hun må have sagt noget. - Ikke et ord.
- Hun sagde, hun vil skrifte. - Det hørte jeg ikke.
Det var til mig. Alle er nok lidt anspændte.
Jeg behøver ikke at forklare mig! Det var de unge, der overtalte mig!
- Ingen kræver forklaringer. - Jeg ved, hvordan det fungerer!
I morgen siger alle, at jeg tog pigen, at det er min fejl -
- og at jeg gav dem ideen til den seance.
Alle ved, at du var med til at finde hende. Nu er hun hjemme hos faren.
Hej, skat.
- Slap af. - Nej, det varer lidt.
Undskyld.
- Hil dig, Maria, fuld af nåde ... - Undfanget uden synd.
Det gør mig ondt med din mor.
Når der sker den slags tragedier, føler alle sig skyldige.
Men din mor elskede dig, og det, der skete, var ikke din fejl.
Jeg kom ikke for at tale om mor. Jeg kom ikke frivilligt.
- Hvabehar? - De bad mig om at tale med dig.
- Hvem? - Dine venner.
- Jeg ved ikke, hvem du taler om. - De bad mig sige noget.
Hvad?
Giv os det tilbage, som er vores.
Komme dit rige, ske din vilje ...
- Jeg beklager. - Hvorfor det, min pige?
Du skal dø, før det bliver aften.
- Tag en om morgenen. Skriv ... - Vær så venlig!
Hjælp mig ...
Sæt Dem her.
- Hjertet ... - Hvad tager De?
Captopril! Hent det. 100 milligram. Det er nok et hjerteanfald.
Folk er skrækslagne, Manuel. To dødsfald på to måneder.
- Folk er altid skrækslagne. - Kom nu!
Hun sagde, at han skulle dø, og en time senere døde han.
Har du svagt hjerte, og nogen siger, at du skal dø, gavner det ikke.
Der står hun med sin far.
- Hvad sagde hun til dig? - Jeg har tavshedspligt.
Nævnte hun det her? Truede hun med at gøre det her?
- Har du talt med Elena? - Nej.
- Jo. Vi må gøre noget. - Vi må forklare, det er en tragedie.
Han havde dårligt hjerte og tog ikke sin medicin. Mysteriet løst.
Hvor vover de at stå der og stirre?
Alle siger, at jeg er besat.
Blæs på dem. Skide bondeknolde.
- De har ret. Det er ikke normalt. - Hvad er det da?
- Efter at jeg var der ... - Hvor?
På den anden side. Det var som en drøm, men virkeligt.
Efter at jeg har været der, ser jeg mærkelige ting.
- På hvilken måde? - Folk ...
Folk ser ikke ud som før. De har ligesom ...
... farver rundt om sig.
Der er noget, som omgiver dig. Din aura er blå lige nu.
Det er godt. Manden, som døde, hans var rød, næsten sort.
Ser du det omkring alle?
Se på dem dernede.
Alle er blå. Nogle er næsten hvide. Det er børnene.
Men derovre ... Kan du se ham?
- Hvem? - Ham med blomsterne.
Ja. Hvad er der med ham?
Hvad koster urene?
Elvira. Hvordan går det? Hvorfor skal vi mødes vi her?
- Jeg er nervøs for Sole. - Hvorfor siger du det?
Kom.
- Se manden derinde. - Hvem?
- Ham, der ekspederes nu. - Hvad er der med ham?
Sole siger, at han skal dø.
- Er du sikker på, det er ham? - Ja.
Hun siger, han har noget rundt om sig ...
- En aura. - Nogle er gode, andre dårlige.
- Og den mand ... - Hvornår sagde hun det?
Lige før. Det var derfor, jeg ringede.
- Hvad skal vi gøre? - Vi må sige noget til ham.
Nej, det ville være skørt.
- Hvad gør vi? - Ingenting.
- Hallo! - Ja?
Det var ingenting. Undskyld.
Sådan.
Vær ikke bange. Der sker ikke noget. Forstået?
- Hvad skete der? - Rolig, Elvira. Træk vejret roligt.
- Sådan. Godt. - Jeg stoppede ham.
Jeg ville advare ham, men han gik videre.
Det er ingens fejl. Hverken din, min, Soles eller mandens.
- Det var en ulykke. - En ulykke kommer uventet.
Men vi vidste det! Hun vidste det.
Hvorfor?
Rolig.
Jeg må fortælle hende, at det er en tilfældighed, men det er det jo ikke.
Han så på jer, da han gik ud på vejen.
- Så vi var skyld i det? - Sådan kan man ikke tænke, Elena.
Hvordan skal jeg så tænke? Nu går det amok igen.
Den eneste, der kan hjælpe os, er ligeglad.
Jeg talte med ham. Han siger, at han har tavshedspligt.
Nu går hele landsbyen i panik. De tror vel, hun er en heks.
- Skal vi virkelig ikke gøre noget? - Jeg prøver at finde på noget.
- Sådan. - Forsigtigt. Gå ind her.
Gå forsigtigt op.
- Hun trækker dig ind i det igen! - Jeg må hjælpe. Det er helt i orden.
- Det er klart. Du nyder det. - Det sagde jeg ikke.
Som jeg ser det, gør hun hvad som helst for at være tæt på dig.
Hvad er der sket?
En pige forsvinder, og hun laver en seance.
To mænd dør, og hun blander sig igen. Nu vil hun involvere dig.
- Hør på mig! - Jeg lytter.
Du har et ansvar og et rygte at tænke på.
Dette er hverken godt for dit embede eller for vores forretning.
Lad andre tage sig af det. Bland dig ikke.
Sole! Luk døren op. Pater Manuel er her for at se dig.
Sole! Tal med ham. Det vil hjælpe dig.
Det er pater Vergara, Sole. Luk op.
Sole!
Hun trækker ikke vejret.
- Sole! Sole! - Hun trækker ikke vejret.
Sole? Sådan.
Sådan. Rolig. Det skal nok gå. Slap af.
- Hvordan går det, min ven? - Du gjorde ikke, som de bad om.
Hvorfor ikke, pater? Nu giver de mig skylden.
- Hun fantaserer. - Den er rød, næsten sort.
- Auraen? Er det min? - Nej, hans.
Det vil ske i nat.
Sådan ...
Træk vejret. Træk vejret. Sådan ja.
Jeg bad dig om ikke at blande dig, og du gør lige det modsatte.
Hun prøvede at hænge sig. Hvis vi ikke var kommet ...
- Hvad sker der i denne landsby? - Jeg ved det ikke.
Men det er ikke det værste. Pigen sagde til pateren, han stod for tur.
- Sagde hun virkelig det? - Ja.
- Hvad sagde han så? - Ingenting. Han blev stille og gik.
Han kan ikke blive her i byen, Paco. Alle er jo ude af sig selv. Du også!
Han er ikke min assistent, som jeg for øvrigt heller ikke kan fyre.
- Snak med biskoppen i Segovia. - Hvad skal jeg sige?
Sandheden. Siden han kom hertil, er der ingen, der kan sove.
- Er det paterens fejl? - Tydeligvis.
Godt. Jeg er biskoppen. Hvad vil du sige til ham?
Siden han kom hertil, er vi blevet ramt af uheld.
Ved du, hvad han svarer? At jeg fyrer lort af, og at jeg er en idiot.
Tal ikke sådan til mig.
Skal man anklage nogen, må man have beviser.
At anklage ham for det med koen, pigen og mandens død er noget vås!
Han har siddet i fængsel, og ingen sagde noget til os.
Har vi måske ikke ret til en normal præst?
Tænk, hvis pigen har ret? Hvis pateren er død i morgen?
Herre, undskyld, jeg har såret dig. Jeg lover, jeg vil tage imod min bod.
Jeg lægger mit liv i dine hænder og stoler på din tilgivelse -
- i kraft af dit blod, din lidelse og din død.
... gryr dagen ... uden ... du giver os ... mønten ...
... ødelægger vi ... denne landsby ... og menneskene ... du elsker.
Ved din far, at du er her?
Kom ind.
- Vil du have noget? - Vand. Tak.
- Skal du i skole i morgen? - Nej.
Jeg går på gymnasiet i Sepúlveda. Far kører mig.
Det er godt. Så koncentrér dig bare om skolen.
Rutiner hjælper en til at få styr på tankerne.
De bad mig om at give dig den her. Den er til dig.
De siger, at hvis det her ikke er nok -
- skal jeg skære resten af fingrene, ørene og tungen af -
- indtil du giver dem det, de vil have.
Politiet? Politiet?
Jeg ringer fra landsbyen Pedraza i Segovia.
Nej, det er akut! Ja!
- Kan du høre mig? - Ja!
Er du der stadig?
Hvis du taler med dem ...
... fortæller jeg dem, du gjorde det her ...
Nej, hold op! Hold op!
Tag det roligt.
Skal vi gå ud og hente mønten nu?
De vil blive meget glade.
- Er du okay? - Jeg tænkte bare på noget.
- På hvad? - Det er det eneste logiske.
- Hvad? - At du tager med mig.
- Jeg kan ikke tænke på det nu. - Du skal tænke på det nu.
Du må væk fra dette hul, som gør dig helt gal.
Hvorfor kalder alle mænd mig gal?
Det med pigen og ouijabrættet ... Du er alt for involveret.
Du vil så gerne forstå hende, og nu tror du selv på de fantasier.
Når du kommer væk herfra, vil du indse det.
Sikkert.
- Er der nogen hjemme hos dig? - Nej.
Så har du glemt at slukke lyset.
- Du var her ikke. Jeg måtte ind. - Hvad laver du her? Ud med dig!
Fortalte du pigen om mønten? Sole eller hendes venner?
Hørte du det ikke? Elena bad dig gå. Ellers smider jeg dig ud.
Elvira var her.
Hun har set det og sagt det til Sole. Det er den eneste forklaring.
Sole! Hvad er der sket?
- Det var ham. - Det passer ikke.
Det skal nok gå, Sole.
- Vi kører på hospitalet. - Nej.
Roque!
- Hvad har du gjort? - Roque!
- Har du fundet den? - Lad være med at sige noget.
- Jeg har den! - Giv mig den.
- Hvorfor vil du have den? - Ti stille.
- For at få dem ud af mit hoved! - Ser du dem også?
De er her.
Hvad har de lovet dig? Din mor? Hun er død, Sole.
Ingen kan genoplive hende, end ikke dem.
Din mor tog sit eget liv, fordi hun var syg.
Det havde intet med dig at gøre. Hun elskede dig.
Hun ville skåne dig. Du gjorde ikke noget galt!
- Du vil udnytte mig ligesom dem! - Ja!
Jeg vil også udnytte dig. Du er bare en dum teenager, som er bange!
Vov at stå imod! Luk dit sind! Slip ingen ind!
Kun du kan gøre det.
Hold kæft! Kom ud af mit hoved!
Nu er det nok! Stop!
Roque!
Tænk på din mor!
Tænk på din mor, Sole!
De kan ikke kæmpe imod det!
Nej! Tænk på din mor!
Roque...
Roque!
Roque.
- Hvordan har Sole det? - Hun vil have det ar for altid.
- Ligesom dig. Hvordan har du det? - Jeg klarer mig.
Kniven ramte ribbenene, så lungen klarede det.
Jeg var trods alt heldig.
- Hvad med Martín? - Han er derude.
Han har fået så mange piller, at han knap nok ved, hvor han er.
Sig, han ikke skal være nervøs. Jeg anmelder det ikke.
- Vil du fortælle, hvad der skete? - Jeg ved ikke, hvad der skete.
Hun kom ind, stak kniven i mig og så husker jeg ikke mere.
De har problemer nok.
Godt. Så skal jeg vel ...
Tak, Roque.
Jeg kommer straks.
- Har du talt med Vergara? - Ja, han gav mig sin version.
Lad mig gætte: Jeg fortalte de unge om mønten, og Sole blev besat af den.
Hun var påvirket af morens død og ville straffe sig selv.
Ja. Din version er nok anderledes.
- Ingen vil høre min version. - Jo, jeg.
Din kone har ret. Alle vil græde ud hos dig.
Tænk ikke på det. Du kan tale med mig. Hvad skete der?
- Han var ude efter den skide ... - Mønt?
Han knuste en rude i bagdøren og rodede huset igennem.
Så skete der ting, som jeg ikke kan forklare.
- Jeg kan forestille mig det. - Nej, det kan ingen!
Hvis han bare havde taget den. Jeg vil ikke have den i nærheden!
Jeg burde lytte til Roque og tage væk.
- Før jeg bliver helt gal. - Det vil jeg ikke have.
Hør på mig.
Det slutter ikke her. Der vil ske mere.
Jeg er ikke stærk nok til at klare det alene.
Så kom med.
Nej, jeg har mit liv her. Jeg kan ikke give afkald på alt.
Jeg har for meget ansvar.
Bliv.
Hvis nogen skal væk herfra, er det hverken dig eller mig.
Hils hans eminence og sig, han ikke skal være bekymret.
Jeg skal passe på ham. Jeg passer på ham, til de kommer.
Til tiden er inde.
Judas' tid!
Tekster: Henrik Steen www.sdimedia.com