Hvor kommer du fra, Giacomo?
-"Gaeta." -En italiener.
Giacomo, som døde under eksorsismen, kom også fra Gaeta.
Han lyver for oss.
Ingen spør hvorfor han har et arsenal i kirken.
To menn dør, og hun blander seg igjen.
Hun vil dra deg inn. Hør!
Jeg får vite alt. Jeg har gode kilder.
Mannen din stakk fordi du er gal.
Gi oss tilbake det som er vårt.
-Du vet hva jeg vil ha. -Ja, sir.
Hva faen gjør du?
Du ødela et halskjede verdt tre millioner dollar. Din drittsekk!
Vær så snill, hold deg rolig.
Kom dere bort.
Vi ber.
Vi er samlet her i rådhuset, klokka 13.30, lørdag den 9. september-
-med disse personene ved navn Francisco Javier Cercas García...
Vi har kjent hverandre siden vi var små.
...og Cristina Fuentes Pérez, som vil vies borgerlig-
-i samsvar med reglene fastsatt i dokument 73B.
Jeg vil slå fast at de har oppfylt alle juridiske krav-
-for å få vies borgerlig-
-og at det ikke foreligger noen hindringer for dette giftermålet.
Jeg håper i hvert fall ikke det.
-Paco. Hva er det med deg? -Hva mener du?
-Jeg ser det på deg. Det er noe galt. -Nei da, alt er bra.
Smil litt, da. Du er i bryllup, ikke begravelse.
-Liker du ikke cateringen? -Jo.
Hva er det da? Du har vært sånn i flere dager.
Du er så fraværende.
-Alt er bra. -Vil du fortelle hva det er?
Først vier jeg dem, så feirer de på hotellet vårt. Pokker, Merche.
Det ser ut som om jeg utnytter embetet.
Du fikk dem ikke hit. De valgte det fordi prisen er god.
Ja, men folk... Du vet. Folk snakker, og så havner jeg i overskriftene.
Hva vil du gjøre? Stenge hotellet mens du er ordfører? Vær så snill.
Enhver kritiker kunne ha åpnet et eget hotell-
-men det gjorde de ikke. Og hvorfor? Det er lettere å prate enn å jobbe.
-Her borte! -Ta på deg brillene.
-Takk, Juan Carlos. -Fint.
-Dere er kjempefine. -Takk.
Du og jeg sliter ræva av oss for å få dette til å gå rundt.
-Skjønner du det? -Ja.
Har den kommet? Herregud...
-Det er bare problemer. -Hva er det?
Kaken er ikke her ennå.
Hallo?
-Hvor er du? -Jeg er der snart.
Du burde ikke kjørt alene. Du har ikke sovet.
Jeg har det bra.
Men...jeg greier ikke slutte å tenke på det.
-Vi burde snakke med noen. -Hvem da, Susana?
-Hvem skal vi fortelle det til? -Hvorfor må Tomás komme med den?
Han er brudens fetter, og det er hans gave.
Han insisterte på å kjøpe den i Sepúlveda, og nå venter vi.
Jeg vet ikke. Når vi kommer hjem, er den kanskje ikke der.
-Slutt å tenke på det. -Forstår du ikke at det ikke går?
Jeg holder på å bli gal! Det er et speil...
Et speil...
Et speil!
Tomás? Går det bra?
Tomás? Tomás!
Paco.
Kjører dere ham til det nærmeste sykehuset?
-Tomás! Tomás! -Susana...
-Jeg er her! -Susana...
Han hadde ikke bilbeltet på seg.
Han knuste ruta med hodet, men airbagen dempet smellet.
-Hva faen er dette? -Kake.
Kake? Pokker.
Jeg ville ikke bygge ut apoteket, men han insisterte.
Vi kjøpte leiligheten i overetasjen. Den rett over.
Den hadde vært stengt i over 50 år. Alt var som det ble etterlatt:
Møblene, lakenene i senga, sengeteppet, puta...
-Oppussing kan være slitsomt. -Det var ikke det.
Det var speilet.
-Unnskyld? -Du bør se det selv.
Det er her.
-Er det dette? -Ja.
Er det der fortsatt?
Hva da?
Sånn ja, Bravo.
Hysj, Bravo!
-Hva er det, Paco? - Beklager at jeg forstyrrer...
Jeg visste ikke hvem jeg kunne ringe.
-Ikke skrem meg. Hva har skjedd? - Du må se det selv.
-Hvor er du? -På apoteket.
-I leiligheten over. -Jeg kommer når jeg er ferdig.
Bravo! Bravo!
Bravo!
Bravo. Hva er det med deg?
Er det dette? Ok, ok.
Slapp av. Kom.
Sånn. Inn med deg.
Rolig nå.
-Hva er problemet? -Se nøye. Hva ser du?
-Du ser sliten ut. -Pokker.
Det er ikke det. Kikk på bordet. Ser du det?
-Hva? Boka? -Nettopp.
Snu deg rundt.
Faen.
Ikke rart at Tomás kjørte inn i et tre.
-Hva gjør du? -Se.
Det står noe skrevet på ryggen.
Hva står det?
Det er gresk.
Så Judasevangeliet finnes faktisk.
Det er tydeligvis et av de apokryfe evangeliene.
Evangeliene kirka ikke anerkjenner som hellige.
Fins det flere evangelier enn de i Bibelen?
Johannesapokryfen, Jakobs proto- evangelium, Maria Magdalenas.
Selvsagt. Da historien ble kjent, ville alle skrive sin versjon.
Nei, det stemmer ikke.
Det er gnostiske tekster. Det var en slags sekt innenfor kristendommen.
De ga dem slike navn for at de skulle virke ekte.
Hva står det, da?
Jeg vet ikke. Det er en PDF her, men... Nå skal vi se.
"Judas løftet blikket, så den lysende skyen og gikk inn i den..."
-Hva skjedde så? -Vet ikke. Det mangler fem linjer.
"Du kommer til å ofre ham som kler meg."
-Så Jesus ber Judas om å svike ham. -Det virker sånn.
Jesus planla sin egen død på forhånd med Judas.
Det kalles "forræderiets evangelium". Idéen er veldig enkel.
Gud er allmektig. Han vet alt som kommer til å skje.
Han vet det og tillater det fordi alt inngår i hans guddommelige plan.
Antageligvis.
Altså er Judas' forræderi også en del av planen. Jesus vil bli forrådt.
Jesus ber Judas om å forråde ham så frelsen skal bli mulig.
Om Judas ikke forråder ham-
-blir han ikke korsfestet. Da kan han ikke gjenoppstå.
-Vent nå... -Judas er den største helgenen...
...for han ofrer sjela si så Jesus skal kunne oppfylle skjebnen sin.
Judas ofrer seg for ham.
Hallo, Remedios.
Det mente iallfall kainittene. Unnskyld. 100 gram kokt skinke.
-Burgos-ost. -Ja.
-Har du mer blodpudding igjen? -Ja. Og en kjempegod chorizo.
-Er den veldig sterk? -Nei da.
-For du vet... -Det går bra.
Hvorfor har jeg aldri hørt om dette før?
Det er ikke noe man pleier å preke om.
Kainittenes versjon sår vel tvil om det hele?
-Hva mener du? -Religionen.
Om Judas bare gjorde det han ble bedt om, endres alt!
-Så evangeliet forsvant. -Var det til besvær og ble gjemt?
-I utgangspunktet, ja. -Hva mener du?
Man har alltid mistenkt at kjetteriet har hatt sine tilhengere, selv i dag.
-Det er jo en viss logikk i det. -Forsvarer du det?
Nei, men den offisielle versjonen er like ulogisk.
Guds attributter har alltid forårsaket problemer.
Det fundamentale er det ondes problem.
Hvorfor tillater Gud at det onde eksisterer?
Hvorfor?
Om man ikke kan velge mellom det gode og det onde, er man da fri?
For at vi skal være frie?
Men da må man også akseptere at uskyldige må lide.
Fattigdom, urettferdighet, kriminalitet...
Det er ikke lett å være fri. Det har en høy pris.
-Det onde gjør det gode mulig. -Men det betyr at det onde er bra.
At de som gjør onde handlinger, bare spiller sin rolle i Guds plan.
Det er som å si at onde handlinger er gode.
Det er den ideen kainittene forsvarer.
-Hva handler dette om? -Noe som er umulig å forstå.
-Mer enn det ondes problem? -Mye mer.
-Jeg ville jo ikke se ham igjen. -Han er den eneste som kan vite noe.
-Hei, Elena. -Skal vi gå opp?
-Hva er det? -Det er dette.
Det er umulig.
Hvordan forklarer du dette? Det er ingen hallusinasjon.
Vi er hverken hysteriske eller dopet. Hva skal du gjøre?
Låse deg inn og ikke snakke om det som sist?
Det er ikke noe triks.
Helvete! Døra! Den er åpen!
Hva skjer?
Den beveger seg ikke. Den er fortsatt åpen.
Hva pokker er det som foregår her?
-Helvete! -Hva?
Så dere det? Noen gikk nettopp forbi.
Jeg så noen på den andre siden av døra.
-Smil! -Gjør som han sier, Lourdes.
-Smil litt som når du er glad. -Hun er glad nå.
Nei, se på henne.
Juan Carlos. Får jeg snakke litt med deg?
Ja. Jeg kommer snart tilbake.
Det føles bare som om... Hvorfor smiler du ikke?
Foreldre er verst. Vet du hva som skjedde?
Nå har alle kamera på mobilen, og ingen verdsetter dette.
Jeg gjør det. Har du et lite sikkerhetskamera jeg kan bruke?
-Til rådhuset? -Til hotellet. Det er mange tyver.
Du må dra til Segovia og sjekke MediaMarkt.
Nei, du må dra. Jeg trenger fire stykker, raskt.
-Holder det med 300 euro? -Hvorfor må jeg dra?
Du får jo betalt.
Sender du alle til MediaMarkt, går du snart konkurs. Skjerp deg.
-La meg være alene. -Hva? Nei.
Jeg blir her i natt og finner ut hva som skjer.
-Du kan ikke utsette deg igjen. -Vi lar ham være alene. Stol på meg.
Nå går vi.
Lukk døra.
Motsetningen til tro er ikke tvil, men frykt.
Og man må ikke være redd for frykten.
Hva er dette?
-Skal vi la ham være der alene? -Vent. Se.
-Kameraer? Er du gal? -Hvis noe skjer, har vi det på film.
-Men du sa jo ingenting. -Nei.
-Jeg vil vite om han er innblandet. -Han visste ikke om speilet.
Ikke om kalven eller ouijabrettet heller, men alt peker mot ham.
Du vet at det er sant, Elena.
-Er dette din kones påfunn? -Nei, hun vet ingenting.
-Det føles som henne. -Hun vil kaste ham ut.
-Men vi har ingen beviser. -Det får du nok nå.
Eller ikke. Jo mer vi vet, desto bedre.
Han er ikke dum. Snart finner han kameraene. Da vil jeg se minen din.
De er kjempesmå nå, og jeg har gjemt dem veldig godt.
Jeg liker ikke dette.
Her er appen. Last den ned. Passordet er "Pedraza".
-Da kan du se hjemmefra. -Nei.
-Hvorfor ikke? -Fordi det er slemt.
Vil du bli smugfilmet? Jeg vet at dette er virkelig.
Like virkelig som denne samtalen. Jeg trenger ikke å avsløre noen.
-Går det bra, Paco? -Ja.
Du har vært der inne i en time.
Paco?
-Ja? -Du har vært der inne i en time.
-Ja. -Kommer du og legger deg?
Jeg har nok fått i meg noe dårlig.
-Ok, jeg venter i senga. -Jeg kommer straks.
-Hva gjør du med mobilen? -Pokker, du skremte meg.
Hva gjør du med mobilen? Klokka er fem om morgenen.
Jeg så på klokka. Jeg får ikke sove og må stå opp klokka sju.
-Ja visst. -Hva?
-Du så på porno. -Porno?
Det er ikke trist at du ser på, men at du prøver å skjule det.
-Unnskyld. -Si ifra hvis du vil ha sex.
Jeg har ikke lyst nå, men du får bestemme.
Han sover.
God morgen.
-God morgen. -Jeg sovnet.
Unnskyld.
Vi får prøve en annen dag.
-Se. -Hva er det?
-Filmet dere meg i hele natt? -Av sikkerhetshensyn.
-Du må se. -Se på speilbildet!
Det lever! Nå har vi bevis.
Pater? Pater!
Er det ham? I rommet ved siden av. Det er Giacomo.
Forstår du det ikke? Speilet viser det man frykter.
Det viser det mørkeste i deg.
Tenk på Tomás fra apoteket. Noe lignende må ha hendt ham.
-Ikke la dette slutte med deg. -Truer du meg?
La ham gå.
Se. Det sto et speil der.
Jeg sov ikke. Jeg måtte se på ham.
Jeg var sikker på at han skulle åpne øynene når som helst.
Alle hjernerystelser er ulike. Kroppens reaksjon er uforutsigbar.
Iblant må den slå seg av for å innhente seg.
-Det er der fortsatt, ikke sant? -Unnskyld?
Om man tar på bordet...
...kan man føle boka.
Legger man hånda på den, kan man flytte den.
Det betyr at den er der...
...og at vår side er falsk. Skjønner du det?
Vi burde kunne se den, men det gjør vi ikke på grunn av noe...
Noe skjult.
-Kan du kjøpe en kaffe til meg? -Antonio?
-Jeg har ingen mynter. -Greit.
Be vennen din passe seg. De er forbanna.
-Hvem? Hvorfor sier du det? -De fra Roma.
Mener du Vergara, pateren?
De er ute etter ham. Og nå vet de at du har den.
-Hva har jeg? -Mynten.
Jeg hører dem om natten. De hvisker. Man må være veldig stille.
-Jeg sovner, og de begynner å snakke. -Hva sier de?
-Hva betyr det? -Det er en beskjed.
-Ok, men til hvem? -Hvem tror du? Vergara!
Det som er bak døra, påvirker ham. Mannen i stolen.
-Hva? -Gutten som døde.
-Giacomo? -Ja.
Greit. Du få ikke noe ut av ham.
Vi får presse ham litt. Han så annerledes ut. Han var opprørt.
-Hva er det? -Lukket du vinduslemmene?
Vergara! Nei!
-Nei, nei, nei! -Paco!
Skal du være sånn resten av livet ditt?
Ikke begynn å preke. Jeg er pateren.
Du kom hit på flukt fra det som plager deg.
-Flytt deg. -Du trodde du kunne slippe unna.
De har funnet deg. Det er på den andre siden av speilet!
Men du er så feig at du vil ødelegge det.
Skal jeg møte frykten min?
Det høres ut som en selvhjelpsbok. Hva faen vet du om frykt?
Knus det, da.
Knus det om du vil. Det kommer til å komme tilbake.
Du har jo prøvd alt:
Benektet det og skyldt på oss. Du har prøvd alt unntatt sannheten!
Jeg har klandret meg selv i årevis. Jeg trenger ikke et speil til det.
Jeg vil snakke med deg alene.
Be henne gå.
Kom dere ut.
Vi hadde en sjanse, men tok den ikke.
De ville ha oss på sin side. Husker du det?
Men vi adlød ikke. Vi trodde at vi var bedre enn dem.
Du er ikke virkelig. Du eksisterer bare i hodet mitt.
Døra står fortsatt åpen. De vil gi oss en ny sjanse.
Men vi må svare med en gest.
-Vis at vi står på deres side. -Hvorfor er det så viktig?
Det vet du godt.
Pokker, han slår dem av.
-Jeg har den ikke. -Ta den fra henne.
Det er mynten. De vil ha mynten.
Er det så vanskelig for deg? Om du ikke gjør det, gjør jeg det.
Vil du ikke at de skal høre deg?
Nei.
Helvete!
-Du skal ikke gjøre noe. -Vil du snakke med ham?
Han er her med meg.
Hvor mange ganger har du drømt om å få be ham om tilgivelse?
Giacomo.
-Hva skal vi gjøre? -Flytt deg. Jeg sparker den inn.
-Husker du oss? -Du...drepte meg.
Vi lurer på om du fortsatt bærer nag mot oss.
-Jeg vil...hvile. -Vi vil bare ha din tilgivelse.
Vi er i samme situasjon som du, fanget i minnet.
Han... Han får be meg.
Giacomo... Tilgi meg.
Jeg hører deg ikke.
Tilgi meg, Giacomo. Jeg trodde...
Aldri!
Du hadde rett, Elena. De vil ha mynten.
Da dere spurte meg om kainittene, fortalte jeg ikke alt.
-Det er på tide. -Sekten lever fortsatt, som alltid.
-I Roma? -Hvor ellers?
Jeg snakker nødig om kirkas fiender-
-særlig når de fleste tilhører samme kirke.
Kainittene vil gjøre så mye ondt som mulig-
-for å oppnå Guds sanne plan.
De er som katolikkene, men helt motsatt.
De har prester, biskoper...og relikvier.
Guds mørke speilbilde.
Kom.
Har du sett dette, Paco? Ambrosius' blod.
Dette er en bit av svampen de brukte for å gi Jesus eddik.
Resten er i El Escorial.
Kirken samler på gjenstander som var i kontakt med Jesus og helgenene.
I utgangspunktet som vitnesbyrd, men de er mye mer enn det.
-Hva mener du? -Det er mektige gjenstander.
De har vært i kontakt med det guddommelige.
Deres blotte nærvær beskytter oss.
-Og kainittene har egne relikvier? -Nettopp!
De vil ikke ha det hellige likkledet eller Ambrosius' blod.
De vil ha gjenstandene som skadet Kristus.
Guds lidelse er den kraftigste energien.
Naglene fra korset. Tornene fra kronen.
-Longinus' hellige lanse. -Hvem?
Longinus var den romerske soldaten som gjennomboret Jesus i siden.
Judas' 30 sølvmynter.
Å finne de 30 myntene innebærer at kristendommens kollapser.
Den som samler de 30 myntene, får et kraftigere våpen enn Paktens ark.
Tenk på det.
Det finnes ingen større smerte enn forræderiets.
Du har én av dem, Elena.
Den må ikke havne i gale hender. Bare jeg kan forhindre det.
Jeg kjenner dem og svakhetene deres. De er forfengelige.
De liker konfrontasjon og jevnbyrdige rivaler.
Hvorfor har de ikke stormet inn i landsbyen og kverket oss?
Fordi de liker spillet! De vil drive oss til vanvidd.
Jeg er sterkere enn dem. Du kan ikke stå imot dem i et angrep.
Vi må oppbevare mynten på et trygt sted. Her i sakristiet.
Kanskje du har rett.
Kanskje jeg bør hente mynten og ta den med hit der den bør være.
-Ikke vær redd. Det går bra. -Vi går.
-Ja, vi går. -Nei.
Du konfronterte speilet alene. Etter alt som har skjedd-
-bør jeg få legge tilbake mynten der den hører hjemme.
Du må vente her.
Kanskje vi tar feil.
Han er her.
Vent.
Elena.
Du sa at du skulle gå hjem og så gikk du til klinikken.
Hva er det? Stoler du ikke på meg?
Tror du at jeg er en av dem? At jeg skal forråde deg?
Før var du redd, men nå er du veldig selvsikker.
Hva skjedde? Hva sa speilbildet til deg?
Hvorfor skulle jeg fortelle alt?
Jeg forstår dem, men er ikke en av dem.
Giacomo ga meg mynten for lenge siden. Jeg vil beskytte den.
Jeg lånte deg den for å få slippe den tunge byrden en stund.
Men nå bør jeg nok oppbevare den på en tryggere sted.
Behold den om du vil. Jeg ville bare beskytte deg.
Jeg er i kirken om dere trenger meg.
Hadde det ikke vært enklere å fortelle sannheten fra starten?
Jeg prøvde å beskytte dere.
Det er vanskelig å tro at galskapen fortsatt eksisterer-
-mens folk jobber, gifter seg og betaler regninger.
Jeg håper at det er verdt det.
Folk har allerede dødd for mynten.
Hva gjør du?
-Melder Laguna. -Hva skal du si?
Alt utenom sannheten. Jeg bare ber ham om å komme fort.
Stå stille. Ikke rør deg.
Hei, pater. Er du ute og går?
-Glem meldingen. -Hva?
Pacos melding. Glem den.
Ikke dra til Elenas klinikk. Alt er bra.
-Alt er bra. -Dra tilbake til stasjonen.
Ikke si noe til noen om dette.
-Ikke til noen. -Kom til kirken om en halvtime.
-Kast mynten til meg. -Hva?
Kast mynten til meg. På tre. Én...to...
Hør her. Hvis det ikke er ham...
Hvis han er speilbildet...
-Hvor er Vergara? -Vergara er inne i speilet.
Kampen mellom det gode og det onde.
Jeg skal fortelle hvor det onde er. Ikke let etter det i helvete.
Det onde er rundt dere. Det er i hjertet i deres eget hjem.
Det onde er den smilende mannen på TV som lover å løse alle dine problemer.
Problemer han selv har skapt. Han bedrar dere og lyver for dere.
Og dere stemmer på ham gang på gang.
Hvorfor? Av frykt!
Fordi dere vet hva dere har, men ikke hva dere får.
Hvordan kommer vi til den andre siden?
Jeg vet ikke...
Hva gjør du?
Hva skal du gjøre?
Faen!
Hva faen er dette?
Det er som i "Alice i Eventyrland".
Paco! Kom.
Gud vil ha rettferdighet.
Gud vil at vi skal avvise de som manipulerer oss med ordene sine-
-mens de stjeler det som er vårt.
Hver dag kan vi lese om det i avisa. Det stemmer.
Av og til ofrer de noen og later som om alt er under kontroll-
-men de kommer tilbake, og de er alltid like.
Dere vet om det og aksepterer det.
Dere vet hvem jeg snakker om.
Vi har en av dem her i landsbyen.
Han sier hei om morgenen, håndhilser om ettermiddagen-
-og biter deg i halsen om natta.
Den blodsugeren har tatt over halve landsbyen-
-og nå vil han ta resten.
-Han har rett! -Tyv!
-Drittsekk! -Alt er ordførerens skyld!
Drittsekk!
Det går bra, Merche. Du er også et offer.
Din manns ambisjon har fått ham til å forlate kirka-
-for å holde gudløse seremonier i bygningen overfor.
Så krenker han ekteskapets privatliv-
-ved å være sammen med hun som holder på med dyr.
-Elena! -Hun drepte en av grisene mine!
Nå har hun ham i sin makt.
Ingenting kan hindre udyret i å ta over landsbyen.
-Drittsekk! -Ingenting...og ingen...
-...utenom oss. -Oss!
Oss! Oss!
Hvor er mynten din?
Se!
Kom!
Elena er ikke der.
Alt er visst bra, men de vil være sikre.
Han kan våkne når som helst.
-Hva skjedde, Paco? -En ulykke hjemme hos Tomás.
De holder på å pusse opp. Det går bra. Han fikk seg en smell.
Jeg prøvde å ringe deg, men det gikk ikke.
-Det går bra. Vi ses hjemme. -Greit.
-Hvor er du, da? -Jo, Paco...
-Hva er det? -Ingenting.
Jeg må bare treffe deg. Ikke blir for sen, er du snill.
Jeg er på vei.
-Det var på nære nippet. -Hva sa du?
Dere spilte bra, men ballen er på deres banehalvdel. De kommer tilbake.
-La meg være, Antonio. Ok? -Du vil hvile, ikke sant?
-Ja. -Vil du at kampen skal ta slutt?
Jeg vil slutte og gå til garderoben. Hvordan gjør jeg det?
Ved å stikke hull på ballen.
Tekst: Christina Violeta Th. Storsve www.sdimedia.com