-Det er et apokryft evangelium. -Uten sviket gjenoppstår ikke Jesus.
Jesus ber Judas om å svike ham.
-Det onde gjør det gode mulig. -Det er kainittenes tro.
-Speilet viser det man frykter. -Giacomo.
Det som skadet Jesus.
-Jeg har den ikke. -Ta den fra henne.
-Bli med meg. -Ikke dra.
Guds lidelse er den kraftigste energien.
Den som samler de 30 myntene, får et kraftigere våpen enn Paktens ark.
Dere vet vel hvorfor vi er her?
Forleden ble Elenas klinikk... Dere kjenner Elena.
Klinikken fikk skader som dessverre førte til...
Jeg tror det var en ulykke...en brann.
Enkelte av oss, eller mange av oss, var der den kvelden.
Vi vil ikke formane noen eller legge skylden på noen.
Tvert imot, faktisk. Vi vil se framover og finne løsninger.
Ja.
Hvis dere er her, er det fordi dere...
...mener dere er delaktige. Det er kjempebra.
Dere vil hjelpe til og gå tilbake til normalen.
Jeg er lei for det som skjedde. Jeg har aldri skadet noen.
Det som skjedde den kvelden, var ikke normalt.
Jeg var hjemme og spiste, og det er umulig å forstå-
-hvordan jeg kunne gjøre noe sånt. Jeg vil be Elena om tilgivelse.
Jeg er her for å hjelpe til på alle måter jeg kan.
Kjempebra. Takk. Jeg skal hilse og si det.
Det var det jeg ville foreslå: en liten innsamling.
Alle gir så mye de kan og vil.
Bare litt. Vi er mange, så kanskje vi kan erstatte det viktigste:
Oppussing, møbler...
Penger kan ikke løse det som foregår her.
Alt har sporet av. Det er på tide at noen sier det.
Barnet som ble født av en ku, den gale kvinnen som drepte mannen sin...
-...jenta som forsvant... -Han som ble påkjørt.
-Han på apoteket. -Bare på noen måneder.
Jeg hører hva du sier, Jesús, men nå snakker vi om Elena.
Om hun ikke hadde vært med pateren hele dagen, ville det ikke ha skjedd.
-Det er paterens feil! -Alt startet da han kom.
Og så er han ikke her i dag!
-Hvorfor ikke? -Jeg får ikke tak i ham.
-Nettopp. -Jeg har jo ringt ham!
Vi ble lurt. Ingen sa at Manuel hadde sittet i fengsel.
-Hun har rett! -Ja.
Merche...
Vi har jo snakket om det hjemme. Jeg kan ikke kaste ham ut.
Den avgjørelsen kan ikke ordføreren ta.
-Det er opp til... -Bispedømmet.
Men vi har rett til en normal pater. Ja eller nei?
Ja, selvfølgelig!
-Bravo. -Kona di har rett!
Stillhet, takk!
Om vi samler inn underskrifter til Segovia...
-...må de gjøre noe. -De må høre på oss.
Hvem vil skrive et brev til biskopen og be om et skifte i menigheten?
-Jeg! -Jeg!
-Jeg også! -Jeg!
-Er du sint? -Hvorfor skulle jeg være det?
-Du har satt meg i en knipe. -Nei, tvert imot. Se på dem.
Før var de motløse...
-Nå er de rasende. -Det er bedre enn å skamme seg.
Jævlig bra. Ingen må skamme seg, for alt er paterens feil.
-Vi vet ikke om hans er skyldig. -Tenk, Paco.
Det er landsbyen som ber om det, ikke du. Det er ikke ditt ansvar.
-Landsbyen, eller du? -Hva betyr det?
Når du vil ha noe og ikke lykkes, prøver du helt til du lykkes.
Du har villet bli kvitt ham siden han kom, og du nekter å gi deg!
Hvis vi forklarer ham det, kan han selv bestemme om han vil dra.
Pokker.
Bank igjen.
Sett dere og vær stille, unger. Spenn dere fast.
-Hvem har dere på laget? -Italia i 90: verdensmesterne.
-Alltid det samme defensive systemet. -Vi har Baggio, han er jo en drøm!
Jeg har et spørsmål. Hvordan havnet vi her? Med disse?
For ti år siden forlot jeg hjembyen og flyttet til Roma.
Først tenkte jeg å bli med i Røde brigader.
-Er det sant? -De kastet meg ut. Jeg sa: "Hvorfor?"
De svarte: "Har du noensinne sett en feit terrorist?"
Da ble jeg pater i stedet.
Kom igjen!
-Du fleiper! -Røde brigader!
-Du, da? -Jeg?
Jeg vil ta rotta på djevelens tilhengere.
Nei, jeg mener alvor.
Roma er fullt av patere, men i Spania bryr ingen seg lenger.
Jeg trodde at Spania var inkvisitorenes land.
Nei, ingen har noe religiøst kall.
Alle patere er fra Sør-Amerika. Du er jo spanjol og vet det.
Jeg bodde der bare til jeg var sju.
Folk... Unnskyld meg. Folk tror ikke på noe lenger.
Det er djevelens største suksess:
Han har overbevist verden om at han ikke fins.
At han bare er en skrøne, noe fra fortiden.
Får jeg innrømme noe? Jeg kjenner ham inni meg.
Særlig etter tre glass vin.
Jeg vil finne Gud, men det virker umulig.
Han er langt borte, der oppe et sted.
Men djevelen, akkurat som du sier, fins her, midt iblant oss.
Klarer vi å fange ham, legger kanskje Gud merke til oss.
Det er skremmende.
-Jeg er ikke redd. -Er du sikker? Det er lett å teste.
Gi meg hånda.
Vær forsiktig.
Du, da? Tør du?
Skal dere konfrontere djevelen uten å tørre å stikkes med en gaffel?
Du, da? Er du redd?
Faktum er at jeg har et problem.
Saken er den at frykten gir meg mot.
Vi lander straks på Fiumicino-flyplassen i Roma.
God dag.
Vaksiner regelmessig, så unngår du problemer.
-Er blåtunge alvorlig? -Ikke for kyr, men sauer og geiter.
Tar vi de nødvendige forholdsreglene, går det bra.
-Takk, señorita Elena. -Señora.
-Unnskyld. Det var ikke meningen... -Det går bra.
Vær så god.
-Hva er det? -For bryet, hva ellers?
-Månedsbetalingen dekker det. -Ta det likevel, er du snill.
Takk.
Ok, Curro. Vi ses.
-Ha det bra. -Ha det bra.
-Hva skylder jeg deg? -Ingenting.
-Hvorfor det? -Bare derfor.
-Vi beklager det som skjedde. -Det som skjedde?
-Dere gjorde det. -Vi?
Jeg så deg slokke brannen du selv tente.
Sånn var det ikke. Vi ville hjelpe til.
For en holdning. Hun får det jo gratis!
Remedios tar jo ikke engang betalt. Så uhøflig.
-Bare la meg være i fred. -Det som skjedde, var et uhell.
Vi prøver å gjøre alt vi kan for å hjelpe til.
Du trenger ikke å spille offer.
Behold resten.
-Señora. -Hvordan går det?
-Hvordan gikk operasjonen? -Alt gikk bra.
Sole er lei av sykehuset, men blid og gleder seg til å komme hjem.
-Så fint. Hils henne fra meg. -Det skal jeg gjøre. Señora...
-Ja? -Takk for alt.
Trenger du noe, bare ring.
-Hvor er Roque? -Med kjæresten. De er uatskillelige.
Det var på tide at du dukket opp, Elena!
Jeg har ringt og ringt, men du svarer ikke. Hvor har du vært?
-Hjemme. -Jeg var bekymret.
Jeg hørte hva som skjedde. Sprøtt. Hvem gjør noe sånt?
Så dette er kjæresten din?
-Jeg har jo ingen annen. -Står tilbudet fortsatt?
Skal du ikke kysse meg?
I Faderens, Sønnens...
...og den Hellige Ånds navn.
Faderens, Faderens, Faderens...
Samme hva de sier, må dere fortsette å be med stødig stemme.
Dere må ikke rope, men de må føle at en større makt snakker via deg.
Bønnen er en mur som beskytter oss mot deres ord.
-Unnskyld meg, pater? -Ja?
Er det ikke interessant å høre på dem?
-Unnskyld? -Hvis djevelen...
...taler til oss via kvinnen, er det vel bedre å høre på ham-
-og samle så mye informasjon som mulig?
Jo mer vi vet om fienden, jo lettere blir det å bekjempe ham.
-Hva heter du? -Vergara. Pater Vergara.
Det deres kamerat, pater Vergara, foreslår-
-er akkurat det dere aldri må føle dere fristet til å gjøre.
Tror du at du kan snakke med ham og slippe unna uskadet?
-Er du smartere enn djevelen? -Nei, jeg er ikke smartere enn deg...
...men likevel har vi en samtale her og nå.
Be kameratene dine om unnskyldning.
Stolthet er den største synden, og det vet djevelen.
Om du er så uheldige å møte ham-
-noe jeg betviler, for djevelen sløser ikke bort tida...
...tar det ham bare noen sekunder å knuse deg. Forstår du det?
Med all respekt, pater, det er noe jeg ikke forstår.
Hvordan er det mulig, etter mange hundre års kamp mot det onde-
-at denne boka er vårt eneste våpen? Et ubegripelig og sterilt litani.
Djevelen må være veldig dum om han viker for den.
Ut av min sal, señor Vergara. Ut.
Hva holder du på med?
Det var utrolig. Da du gikk, mistet han fullstendig kontrollen.
-Han pratet bare om deg. -Og kvinnen lo konstant.
-Jeg ber ikke om unnskyldning. -Bra. Han vil utvise deg.
Man kan ikke konfrontere en fiende man ikke kjenner.
Manuel, gjorde du det bare for å få oppmerksomheten hans...
...eller er det noe mer?
Jeg er her for å lære, ikke for karakterene.
-Italiensk, er du snill. -Beklager.
I kveld klokka ti... Kom til denne adressen.
Jeg har noe å vise dere.
Dere er punktlige.
Er dere nysgjerrige?
Kom inn.
Hva er dette?
Hva gjør du med denne mannen? Er du gal?
Det var han som ba meg om hjelp.
Hvor lenge har han sittet fastlenket?
-To måneder. -To måneder?
-Hvordan kan han være i live? -Jeg tar vare på ham.
Jeg vasker ham og gir ham mat hver dag.
Jeg spiller inn alle samtalene, som du sa at man bør gjøre.
Her inne har jeg lært meg mer enn i alle årene på seminaret.
Tror du at han er ekte?
Fortell meg det, du.
Pater Vergara.
-For en ære å ha deg her. -Har du sagt hva jeg heter?
Og hva gjør han her? Det er ikke bra for ham.
Jeg tror ikke at han takler det.
Kjære Fabio...
Be vennen din om å ikke fornærme meg med middelalderske ritualer.
Sandro... Hva er dette?
Fabio! Jeg trodde at vi hadde kommet forbi dette stadiet.
Lenkene forstår jeg, men denne ydmykelsen tillater jeg ikke.
Hvordan vet jeg at du ikke er gal? Nok en galning som trenger hjelp?
Gi meg en sigarett.
Da du var tolv, drepte du hunden din med en stein og begravde ham i hagen.
Moren din trodde at faren din hadde mistet ham. De kranglet...
...og du har aldri tilgitt deg selv.
Når du onanerer...
...tenker du på ei jente på skolen som aldri sa noe til deg: Sonia.
Stakkars liten, dekket av sperma daglig hele livet uten å vite om det.
-Nå holder det! Dette er tull. -Ja, gå herfra.
-Vennene dine kjeder meg, Fabio. -Kom, Vergara.
Bare en ting. Om du er så mektig, hvorfor ødelegger du ikke lenkene?
Sandro...
Og brenner oss med ilden som spruter ut av munnen din?
Ild ut av munnen...
En klassiker.
Er du sikker på at du vil det?
Fengselet, Regina Coeli. Det er vel her?
Manuel! Jeg husker deg fortsatt. Den spanske presten.
Jeg vant mye penger på kampen din. "Jernhånden."
Jeg er her for å møte Sandro.
-Sandro... Han er der. -Takk.
Kom igjen!
Kom igjen nå! Rør på deg hele tiden!
Ikke senk garden! Venstre! Beveg på føttene! Kom igjen!
Sånn ja.
Forsiktig nå!
Stille! Stille!
Aldri senk garden! Vet dere hvorfor dere har havnet her?
Fordi dere alltid senker garden! Skjønner du det?
Nei... Det kan ikke være sant. Jeg tror ikke mine egne øyne.
Man skal ikke leke med ilden.
Men ikke la oss ødelegge samtalen med sirkuskunster.
Det fins noe fælere. Vi er midt i en storm av løgn og svik.
Det fins ingen sannhet, bare et ødeleggelsesinstinkt-
-og galskap, skapt av deres Gud.
Jeg vet ikke hvorfor, kanskje bare for å nyte at dere lider.
Jeg jobber for ham.
Fins det bare én djevel eller mange?
Hvor er dere? I denne fysiske virkeligheten-
-eller fins det et astralt plan hinsides den virkelige verdenen?
Lever dere kanskje i alle menneskers hoder?
Er du gal? Så du ikke hva han gjorde?
Etter den opprinnelige striden trakk satan sine beste menn tilbake-
-til et sted utenfor Guds rekkevidde. De gjemte seg inni ham-
-i en del av Gud som er kjent som "intelligensen"-
-men som kollegene deres kaller "helvete".
Vi må få Sandro til sykehuset!
-Hva var grunnen til striden? -Man snakket om englenes stolthet.
Men det stemmer ikke.
Vi ville bare få anerkjent vår rolle i den guddommelige plan.
Det er som et teaterstykke.
Dramaet fungerer ikke om det bare er én rolle.
Så rollene ble delt ut, og vi fikk den mest utakknemlige.
Vi ville bare stå på rollelisten. Vi krevde ikke noe mer.
Gud innrømmer ikke at det onde er en del av Ham.
-Er det hva du mener? -Bingo.
Det ville være som å avsløre slutten på skuespillet.
Gud er forfatteren, og samtidig spiller han alle rollene.
Ikke hør på ham.
I så fall...er Gud satan.
Akkurat som jeg og du.
-Gud er alt. -Gud gjorde ikke dette!
Tror du ikke det? Så hvorfor stoppet han det ikke?
Det er lett å spille det gode mennesket-
-som ofrer seg for alle andre, men å spille bøddel eller forræder...
De har mange flere nyanser og er mye mer komplekse.
Alt inngår i forestillingen.
Dere også. Det er ikke tilfeldig at dere er her. Stykket trenger...
...konflikt.
Valget er deres.
Vi vil møte din herre.
Hans blotte nærvær ville ødelegge dere.
Jeg kan ta sjansen. Og du?
Han er på den andre siden.
Det er bare å gå gjennom døra.
Fabio! Ikke gjør det.
Ikke hør på ham. Han lyver. Det er en felle.
Nei, og det vet du. Han sier jo det vi alltid har trodd.
Men han glemmer én ting: Vi har valgt vår rolle.
Vi er frie. Vis ham det.
Nei!
Vet dere hvem han er? Jernhånda! Den spanske stormen!
-Vis dem hva du kan. -Nei.
-Jeg er ikke i form, Sandro. -Bra.
Da holder de seg iallfall på beina i fem minutter.
-Har du det fortsatt? -Dette korset reddet livet vårt.
Før de slår inn skallen på meg, vil jeg be deg om hjelp.
Det har gått 20 år. Jeg visste at det ikke var en høflighetsvisitt.
De jager meg og vil drepe meg. De er farligere enn vennen din.
Vi kan vel si at motstanderen min er en litt spesiell type.
Jaså?
Klare? Begynn!
Hva gjør du? Du slåss som moren min! Hva venter du på? Slå ham!
Vis hvem du er!
Denne vennen... Kjenner jeg ham?
Du kjenner ham.
-Vi kjenner ham godt begge to. -Fabio?
-Nei... Santoro? Er du sikker? -Jeg så ham bak speilet.
-Poetisk. -Nei, virkelig ikke.
-Jeg så ham, og han så meg i øynene. -Vi får prate mer senere.
Men ikke skjem meg ut nå. Slå ham ned!
Ok.
Kom igjen, stormen!
Ja!
Du merket det ikke, men han vil alltid være din overmann.
Han hatet deg fordi du var bedre enn ham.
Det er ikke sant. Han hadde mot til å gå gjennom døra.
Det handler ikke om mot. Du tar ikke ordre av noen.
-Og du ser jo hvor bra det gikk. -Det gikk bra, din idiot.
Du lever jo! Ikke glem det.
Han leder Det pavelige råd for interreligiøs dialog.
Tenk deg det. Legg stoltheten til side og flykt.
Men ikke til Spania. Dra dit han ikke når deg.
-Han når meg overalt. -Nei.
Hvorfor tror du at jeg er her?
Lidelsene på dette stedet beskytter meg fra dem.
Men du, min venn, trenger noe kraftigere. Mye kraftigere.
En krig. Smerten der er så intens at sjelene får hard hud.
De kommer seg ikke inn.
Syria, Afghanistan, Libanon. Jeg vet ikke.
-Takk. -Jeg er glad i deg.
Og jeg i deg.
Vergara.
Flykt.
Hei.
Sendte de deg hit for å beklage?
Ja, på sett og vis.
-Vi hadde en innsamling. Alle bidro. -Jøss.
Hva gjør du? Skal du dra?
Hva tror du?
Har du tenkt deg godt om? Alle setter pris på deg.
-Gi dem litt tid, så er alt glemt. -Litt tid?
Mannen min forsvant for to år siden, og folk snakker ennå om det.
-Det spiller ingen rolle. -De synes at jeg fortjener det.
Det er bare tull.
Jeg er lei av å ikke kunne si hva som skjedde eller sannheten.
Jeg må holde munn, og de ser på meg som om de syns synd på meg.
Egentlig bør jeg si: "Det er dere som er gale."
"Det er synd på dere, for dere aner ikke hva som foregår."
Hva med meg? Hver dag kommer alt tilbake som om det skjedde i går.
Vi har opplevd ting. Det var ikke drømmer, for vi var der.
Å snakke om det er min redning. Hva skal jeg gjøre om du drar nå?
-Dette er noe annet. -Hva da?
Jeg ser at du har bestemt deg.
Jeg vil bort, og han tilbyr meg en jobb. Er det så rart?
-Han kan gi deg mer enn jeg kan. -Mer enn du?
Hva er det du prøver å si?
Hei, Paco! Er du her for å ta farvel?
Jeg kom med penger vi har samlet inn. De vil ikke at hun skal dra.
Jeg vil ikke at du skal dra.
Dette dekker alle skadene. Alle har bidratt.
Hva har skjedd? Elena har ikke sagt noe.
-Det er en lang historie. -Nå får du vel tid til å fortelle?
Nå må vi dra.
Hvor er Fabio?
Han har ikke vært på forelesningene og er ikke hjemme.
Ingen i menigheten hans vet hvor han er.
Hvorfor hørte vi på ham? Hvorfor gikk vi dit?
Det er ikke bare huden... Jeg er forbrent i sjelen.
Vi må gjøre noe. Hjelp meg.
Fins det et sted der vi kan rengjøre sårene?
JERUSALEM 1992
Unnskyld.
Fabio!
Fabio! Det er deg! Du lever.
Unnskyld, men du forveksler meg nok med en annen.
Det er jeg. Manuel.
Beklager, Manuel, men jeg kjenner deg ikke.
Ha det bra.
Hva gjør du her? Hvorfor gjør du dette?
Ellers gjøres det ikke bra nok! Se! De gjør bare halve jobben.
Skal vi ha et firma, skal vi faen meg gjøre ting ordentlig!
Ellers kan vi kjøpe kjøttet fra Sepúlveda, så slipper vi all jobben.
Hun har også dratt, akkurat som presten.
Nå er du vel fornøyd? Du ville ha dem bort.
Jeg sa aldri at jeg ville at Elena skulle dra.
-Men du prøvde ikke å forhindre det. -Jeg?
Var det min oppgave? Etter alt jeg har måtte tåle?
Hva har du måttet tåle?
Ingenting. Jeg vil ikke snakke om det.
Men det vil jeg. Hva har du måttet tåle?
-Mye som jeg ikke har fortalt. -Mye...
Da slutter vi der.
Du gjør ditt, men jeg møter folk hele dagen på hotellet-
-i butikken og i banken. Og folk snakker uten at du merker noe.
-Kutt ut. -Hør på meg.
Ikke klag når ting skjer, og du ikke blir gjenvalgt.
For alt dette har virkelig skadet ryktet ditt.
Jeg er lei av å alltid være den som må redde deg!
-Stikk. -Hva sa du?
Du blir jo skitten! Ser du ikke at jeg prøver å vaske?
Merche? Merche!
Helvete.
Hva gjør du? Hallo?
Hallo? Hvem er du?
Antonio? Du kan ikke stå her. Når ble du skrevet ut fra sykehuset?
-Det er godt. Vil du ha? -Det er tyveri. Du kan fengsles.
-Jeg lånte det. Pateren er ikke der. -Gi meg det.
-Nei! Dama får ikke ta det! -Hva sier du?
Hun stjeler, men ingen sier noe. Hun som spiser kakerlakker.
Jeg har sett det. Hun spiser dem som olivener, en etter en.
Hun har djevelen i seg.
Du får sove på hotellet, men det er siste gang.
I morgen ringer jeg sosialkontoret. Du må oppføre deg-
-ellers sier jeg at du stjal fra kirka, og da er du i knipe.
-Vet du hva du burde gjøre? -Hva?
Glemme ham.
-Hva sa du? -Han er forelsket i henne.
Men hun er gift, og vet du hva? Mannen hennes lever.
-Hvordan vet du det? -Stemmene sier det.
Kommer han tilbake, løses problemet.
-Det ville vært et mirakel. -Mirakler kan skje.
Du er god. Du er flink i jobben din og skader ingen.
-Du fortjener det. -Takk.
Jeg ser etter pater Lombardi. Han bor visst her.
Pater Lombardi finner du en etasje opp, på rom 103.
Takk.
Unnskyld meg.
Vergara!
For en overraskelse. Hva gjør du her?
Jeg er på besøk for å få svar på noen uoppklarte spørsmål.
Du burde ikke ha kommet hit. Du forsømmer oppgavene i Spania.
-Vi sendte deg dit av en grunn. -Det er derfor jeg er her.
Akkurat nå, mens vi snakker her-
-skjer det noe der som ikke burde skje.
Jeg føler det.
Sandro sa hvor mye du gjorde for meg. Jeg er så takknemlig.
-Kom du for å si det? -Nei, jeg vil stille et spørsmål.
Vær så god.
Hva vet du om de 30 myntene?
Beklager. De kommer opp av kloakken med varmen.
De er tykke som katter.
-Hvem flere vet om dette? -Bare du.
-Og Santoro. -Ja.
Vi må handle raskt, pater.
Bare én person kan sette en stopper for dette.
-Hvem da? -Paven.
Jeg har tenkt på det, men det vil ta måneder å få audiens.
-Nå forstår jeg hvorfor du er her. -Jeg stoler ikke på noen andre.
Jeg kan ordne det slik at han tar deg imot i morgen.
Santoro hører denne samtalen. Han er svært mektig. Vær forsiktig.
Han prøver nok å fange deg før audiensen.
Fange meg? Hvorfor dreper han meg ikke bare?
Hvis han ville det, hadde han alt gjort det.
Men han har andre planer.
Se på den mannen.
Så du ham?
-Utrolig. -Herregud.
Det er helt sykt at du bare skal ha med deg det der.
Takk, Toni. Vi kan shoppe i Paris.
Det er en fin undertøysbutikk ved en japansk restaurant.
De renser fisken foran deg. Den er helt fersk.
Hva har undertøysbutikker i Paris med fersk fisk å gjøre?
Touché.
-Pater Vergara? Hyggelig. -Hyggelig.
Denne veien.
Elena! Elena!
Hva pokker gjør han her?
-Elena, vi har veldig dårlig tid. -Elena!
-Er du gal? Hva gjør du her? -Jeg må fortelle deg noe.
-Ikke prøv å overtale meg. -Nei, det har skjedd noe.
Hva er det nå, da?
Det er mannen din, Elena.
-Hva? -Mannen din har kommet tilbake.
Han har det bra og har spurt etter deg.
Du forstår sikkert at denne samtalen må holdes hemmelig.
Vi snakker ikke med deg, og du er ikke her hos oss.
Jeg vil bare beskytte kirken.
-Du satt i fengsel, ikke sant? -I to år.
-Har du mynten her? -Nei.
Den må ødelegges, uansett hva som kreves.
Vi har visst en stund at det innen kirken-
-fins meninger som strider mot læren.
Derfor må vi være forsiktige. Pater Lombardi har fortalt om deg-
-og har sagt at du er helt og holdent pålitelig.
Det er viktig at du forstår det jeg sier nå:
Et eneste feiltrinn, en eneste ytring på feil sted kan ødelegge alt.
-Har du snakket med noen om dette? -Nei.
Fra og med nå skal du bare rapportere til en person-
-som jeg stoler fullt og helt på. Dette er kardinal...
... Fabio Santoro.
Tekst: Christina Violeta Th. Storsve www.sdimedia.com