- Jeg kan se, du har bestemt dig. - Jeg vil væk.
Djævelen er blandt os.
Hvis vi fanger ham, lægger Gud måske mærke til os.
Dette er kardinal Fabio Santoro.
- Hvorfor dræber han mig ikke? - Han har andre planer.
- Nu er de væk. - Det var ikke Elena, jeg talte om.
Min mand forsvandt. Folk taler stadig om det.
- Kommer han tilbage, er det løst. - Som et mirakel.
SPANIEN, 1970
Dæk.
Kom, Rayo! Kom her! Kom, Rayo!
Flot. Slip den!
Slip den!
- Hvor er Rayo? - Med Manuel.
- Manuel er på sit værelse. - Så ovenpå.
- Den er ikke indenfor. - Den jager vel.
Den går aldrig ud uden dig. Var I ikke på jagt i går?
- Hunden kom hjem som alle andre. - Hvis du siger det, så ...
- Hvad antyder du? - Ingenting. Jeg vil ikke skændes.
- Manuel. Ved du, hvor Rayo er? - Jeg har ikke set ham hele dagen.
Undskyld. Din mor driver mig til vanvid.
Du lyver aldrig. Det ved jeg.
Han jagter vel et eller andet dyr. Han kommer nok hjem i morgen.
"Santiago ...
... viser sig ...
... i salonen."
"Santiago viser sig ...
... i salonen."
"Motorcyklen er ...
... beskidt."
"Den er ...
"... beskidt."
JEG HAR NYE KORT. VIL DU BYTTE?
"Maj er en måned."
Det har jeg ikke.
- Det har jeg ikke. - Okay.
Ariadna? Det her er sjældent. Jeg kan bytte det for to.
Targ. Den menneskelige fakkel.
- Det har jeg ikke. - Lad mig se ...
Dødsenglen.
Hvad er der med dig? Hold op med at tænke på det.
Men mor tror, at far dræbte hunden. Det var ikke fars fejl.
Sagde du, det var din far? Nej? Netop.
Voksne skændes altid.
- Hvad laver du? - Her.
- Til mig? - Så du holder op med at være trist.
- Nu tænker du ikke på familien, vel? - Tak.
- Hvor har du mønten? - Hvilken mønt?
Sig det. Jeg kan holde på en hemmelighed.
- Elena har den. - Dyrlægen?
Og hvor har Elena den?
Hvad er det, der sker?
Jeg er otte år gammel. Jeg kender da ikke Elena.
Hvad er det her? Hvor er jeg?
Det er ingen drøm, men det er heller ikke virkeligt.
Hvem er du?
Det spiller ingen rolle, hvem jeg er.
Du skal bare sige, hvor mønten er.
Hvad skete der? Hvorfor er han her? Har han gjort noget?
Nej, slet ikke. Først var vi ikke sikre på, at det var ham.
- Har han forandret sig meget? - Din mand var i dårlig stand.
Han var i laser, beskidt og i chok. Han vil ikke snakke med nogen.
Vi ønskede ikke, at hele landsbyen skulle se ham sådan.
Derfor tog vi ham med herhen.
POLITISTATION
Første dør til venstre.
"Hans ven lyttede til hans bønner -
- og undslap alle farerne ...
... heldigvis."
- Sandro! - Du burde ikke være kommet.
- Du må hjælpe mig, Sandro. - Du er tilbage!
Vil du fortælle mig, hvor mønten er nu?
Kom med mig, Vergara. Kom med. Hurtigt!
Derovre!
- Jeg drømmer. Og du? - Jeg også.
- Hvor er du? - I en celle, tror jeg.
Når jeg vågner, finder jeg dig. Forstår du det?
- Kan du holde ud, til jeg kommer? - Men jeg må tilbage.
Mønten ... Jeg sagde til dem, at Elena har den.
- Elena? Hvem er det? - De må ikke gøre hende noget.
Af sted med dig!
Hvad er det? Hurtigt, løb!
- Undskyld. - Tak!
Undskyld. Undskyld. Tak.
- Du skal respektere køen. - Jeg er ikke med denne gruppe.
- Men du skal betale entre. - Jeg vil bare ind på borgen.
Alle skal betale entre, pater.
Deres højhed! Så fint at se Dem her.
Tak, fordi De kom til konferencen. Velkommen. Det er en ære.
- En fornøjelse. - Du er morsom.
Hvorfor er det så vigtigt? Han stak vel af, fordi han fik nok.
- Og nu har han ombestemt sig. - Alting er sgu underligt her i byen.
At dukke op, ligne lort og ikke huske noget ... For fanden da.
- Siger han, ja. - Tror du, han lyver?
Det er bedst ikke at sige noget.
- Om hvad? - Han mødte nogen i Sepúlveda.
- Hvordan ved du det? - Jeg så dem snakke.
- I er en køn forsamling. - Du ved ingenting.
Det handler om penge. Han spillede meget.
- Han ville satse sin egen skjorte. - Og det har du vel hørt?
Nej, dit fjols. Jeg ved det, fordi jeg også spiller indimellem.
Jeg ved, han havde gæld. Til hvem siger jeg ikke.
Måske var der en ulykke, og han mistede hukommelsen?
- Hvem bad dig sige noget? - I er så klamme.
Hun har ret.
Nu har dyrlægen en, der varmer hende om natten. Det er det vigtigste.
- Markisen er nok ikke enig i det. - Roque? Var de sammen?
Vidste du ikke det? De ville tage til Paris sammen. Ikke sandt, Paco?
- Hvad er der med ham? - Han er forelsket i hende.
- Er det sandt? - Ja.
- Sikken sæbeopera. - Lad ham være.
Se på mig. Se mig i øjnene. Sig, at du elsker mig.
Det er klart, at jeg elsker dig. Jeg elsker dig af hele mit hjerte.
Jeg troede aldrig, dette ville ske. Jeg troede, du var død.
Beklager, at du måtte lide.
Gid vi kunne bringe tilbage ...
... al vores tid sammen.
- Hvad skete der? - Jeg ved det ikke. Jeg kan huske ...
Jeg gik hjemmefra, som jeg plejede.
Kom her!
Godt. Dygtig pige.
Kom. Kom, Luna!
Luna!
Jeg var ude på landet. Sollyset vækkede mig.
Min hud brændte.
Jeg begyndte at gå.
Først tumlede jeg rundt som et lille barn.
Det var, som om jeg aldrig havde gået før.
Og pludselig gik der to år.
- Det er alt, hvad jeg ved. - Hold om mig. Hårdt.
- Klæd om. Maden er færdig. - Er hun hjemme?
- Hvad sagde lægen? - Ved feber skal vi give medicinen.
- Det behøver man ikke en læge til. - Jeg tror, at det er ørerne.
Gæt, hvem der pludselig dukkede op.
- Hvem? - Mario.
- Hvilken Mario? - Hvem tror du? Elenas mand.
- Hvad er der? - Hvem sagde det?
- Consuelo. - Havde hun set ham?
Det spurgte jeg ikke om.
- Hvad er der med dig? - Ingenting.
Hvor skal du hen, Jesús? Vi skal jo spise. Jesús!
KIRKEN UNDER 2. VERDENSKRIG
Her har vi Longinus' hellige lanse -
- som ifølge legenden gennemborede Jesus i siden.
Da Østrig blev forenet med Tyskland, tog Hitler den med til Berlin.
Ifølge nazismens lære ville den, som havde våbnet -
- blive uovervindelig.
- Er den ægte? - Ja.
- Og hvor var den? - I Wien.
- I Wien? På et museum? - Ja.
Du kan ikke komme ind her.
- Jeg søger toilettet. - Ud til højre og så til venstre.
- Tak. - Ingen årsag.
Jeg så en forladt rygsæk derhenne. Måske er det farligt.
- Hvor? - Herhenne. Lad mig vise det.
Beklager. Jeg beklager virkelig. Gud velsigne dig.
Er du okay?
Jeg håber, at den her passer.
Hvor er han?
- Er han fuld? - Han drak lige en flaske whisky.
Luk op, Jesús. Det er Paco.
- Jesús! - Hvad gjorde I? I har gjort noget.
- Hvad er der med dig? - Den mand ...
Hvem?
- Mario. - Hvad er der med ham?
- Han burde ikke være her. - Og jeg burde ikke være her, men ...
- Hele landsbyen vil gøre mig skør. - Ingen vil dig noget ondt, Jesús.
I vil have, jeg skyder mig selv. Jeg er den eneste, som protesterer!
- Du har drukket for meget. - I vil have, at jeg også skal dø.
- Så tager jeg alle med i faldet. - Hvorfor bør ikke Mario være her?
- Er du klar? - Til hvad?
Som nogle af jer ved, og som de, der ikke ved det, burde vide ...
Det sidste fragment førte os til Bonifatius' glagolitiske katedral -
- hvor vi til sidst fandt den sidste mønt, som vi nu har hos os.
Tusind tak, pater Lagrange. Før vi går nærmere ind på dette ...
... vil jeg præsentere min gode ven ...
... pater Manuel Vergara.
Efter mange års hårdt arbejde og opofrelser -
- er vi endelig meget tæt på at fuldføre vores skabelse.
Takket være den spanske pater Vergara -
- er den sidste mønt snart tilbage, hvor den hører hjemme.
Den dag, det sker, vil verden forandre sig.
Jeg ser på mine hænder og kan ikke genkende dem.
Jeg er heller ikke den samme som for to år siden.
Jeg er bare sikker på én ting:
Hvad der end sker, er jeg her for at beskytte dig.
Jeg vil tage mig af dig resten af mit liv.
Altid ved din side.
Jeg har stillet dig mange spørgsmål, men du har ikke spurgt mig om noget.
- Hvilken ret har jeg til at spørge? - Al mulig ret. Du er min mand.
Jeg ønsker ikke, at vi skjuler noget for hinanden.
Jeg er her, fordi jeg blev bortført.
Jeg var aldrig en del af en plan. Jeg har ikke gjort noget.
Vær ikke beskeden, pater. Vi er her takket være dig.
Ja, brødre ... Denne mand -
- har i mange år beskyttet forræderiets hellige mønt med livet.
Han blev forvist fra Rom.
Han er blevet hånet, fornedret og sågar fængslet -
- for at kunne bevare den største skat af dem alle.
Han har løjet, bagtalt og ofret menneskers liv!
Denne mand har sågar svigtet sine nærmeste for vores sags skyld!
Det er ikke sandt. Han forvrænger det hele!
- Jeg har aldrig prøvet ... - Men du har gjort det, Manuel.
Handlingerne er det eneste, som virkelig betyder noget.
Dine venner, Paco, Elena, din menighed ...
- Alle lider på grund af dig. - Det stemmer.
En stor applaus for den bedste af os alle!
LANDSBYEN ELSKER DIG
Folk har jo været så søde.
Med de indsamlede penge kan vi nok erstatte møbler og udstyr.
Først brænder de klinikken ned, så kommer de med blomster.
- Hvad skal alt dette betyde? - Det er bedst bare at komme videre.
Ja.
Men ikke her. Ikke efter det, de har gjort mod dig.
"Vi rejser. Vi rejser, Elena."
Det var da det, du ville, ikke? Vi burde rejse langt væk.
- Og glemme alle disse år? - Ja.
Glemme dem, som om de var et mareridt.
Jeg vil ikke tænke på det, der skete for mig eller for dig.
- Nu kommer vi videre. - Tror du, vi kan klare det?
Hvorfor ikke?
Ingenting binder os til disse mennesker. Eller hvad?
Eller?
Nej.
Så starter vi forfra.
En ny by, nye ansigter, en familie ...
- En familie? - Børn, som løber rundt og larmer.
Paven bliver glad for dine fremskridt.
Det er bedst ikke at involvere ham. Han vil ikke forstå det.
- Hvordan forklarer I mit fravær? - Lige nu er du i Venezuela.
Til en økumenisk konference om enhed, bøn, tro, kærlighed eller den slags.
Du har sendt et brev til paven, hvor du inkluderer uskyldige i planen.
Der er også en video på nettet, som viser din ankomst til Caracas.
Vatikanets arkiver!
Verdens største bibliotek.
Alle bøger i verden findes her, også de forbudte, naturligvis.
Du tror vel ikke, at vi var så dumme, at vi ødelagde dem?
Kom, jeg vil vise dig noget.
Her opbevarer vi kronjuvelerne.
Det, som ingen må vide. Det, som teoretisk set ikke findes.
Da Jesus blev født, besøgte de vise mænd ham.
Har du tænkt på, at der er noget underligt med de vise mænd?
Hvem var de? Hvorfor havde de gaver med?
Her er de. Dette er gaverne.
Bøger om magi, Manuel.
Om, hvordan man udretter mirakler, hvordan man bliver en gud.
Hvad laver du? Hvor skal du hen?
- Jesús? - Far?
Far!
Hallo?
Hvad? Nej ... Slap af, Trini. Jeg forstår ikke, hvad du siger.
Hvad er det, der er sket?
Sagde han ikke, hvor han skulle hen? Tog han ikke hundene med?
Paco!
- Pokkers. - Vær forsigtig, Paco.
Jeg vil vide, hvad der sker. Bare rolig.
Du må ikke gå, Paco!
Jesús.
Jesús!
Laguna! Jesús skyder ude på gaden, og Paco går efter ham.
Slip våbnet, Jesús! Vær ikke dum!
Helvedes også! Slap af, du skal nok overleve.
- Hvad fanden er der med dig, Jesús? - Hvad fanden er der med jer?
Forstår I det ikke? Heksen har trukket sin mand op af graven!
Hvad siger du? Du snakker, som om han var død!
Han er jo død!
Jeg dræbte ham, for fanden!
Jeg dræbte ham!
- Hvad er det her? - Evangelier.
- Men ikke dem fra Bibelen. - Apokryfe evangelier?
Ikke helt.
Evangelier skrevet af Jesus.
Det her er umuligt. Hvorfor er de ikke offentliggjort?
Jeg lover dig, hvis du havde læst dem ...
... ville du også have gemt dem.
Det her er jo utroligt.
- Det forandrer alt! - Ja, naturligvis!
Hvorfor tror du, jeg solgte min sjæl? For at kunne være her!
I 20 år har jeg prøvet at tilegne mig alt det, der findes herinde.
Nu er jeg nærmere Gud end nogensinde! Hvordan kom jeg ind i dine drømme?
Hvordan manipulerede jeg med virkeligheden?
- Med mirakler? - For mig er det en besværgelse.
Men man kan kalde det, hvad man vil.
Du må læse dem ...
... hvis du slutter dig til os.
Hvis du slutter dig til mig.
Jeg troede ikke, du mente det sådan her. Vi tog slet ikke noget med.
Havde vi ventet, skulle vi garanteret have forklaret en masse.
VI kan godt tage tilbage, pakke i fred og ro og sige farvel til alle.
- Uden stress. - Det her er godt.
Tænkte du på Roque?
- Ring til ham, hvis du vil. - Nej, Roque har da sit eget liv.
- Men du ville rejse med ham, ikke? - Nej. Nej.
Jeg ville flygte fra denne landsby og glemme det hele.
Jeg troede, at du var død. Kan du nogensinde tilgive mig?
Elskede, der er intet at tilgive. Alle ville have gjort det samme.
Der er noget, jeg ikke forstår. Hvorfor brændte de klinikken ned?
- Skulle vi ikke glemme alt? - Jo, du har ret. Undskyld.
- Ledte de efter noget? - Hvad?
Jeg ved det ikke. Jeg var der ikke.
Du burde have givet den til dem.
Så ville du være sluppet for mange problemer.
- Hvad? - Hvad gjorde du med den?
- Gemte du den? - Hvordan ved du ...
- Hvor? - Jeg smed den væk.
- Hvor smed du den hen? - Jeg ved det ikke.
Hold op, Mario ...
Hvor smed du mønten hen?
Jeg spørger en sidste gang. Hvor smed du mønten hen?
I dæmningen! I dæmningen!
Husker du Sandro?
- Han var nok bekymret for dig. - Det behøver han ikke være.
Vores kære ven arbejder for os nu, Sandro.
Jeg håber ikke, du ikke bliver skuffet.
Nej. Det er umuligt.
Bevis det for ham.
Vergara.
Kom bare.
Har han vist dig biblioteket?
Ja, et sted, du aldrig får adgang til. Ved du hvorfor?
Fordi du ikke har det, der skal til.
Hvad har han lovet dig?
- Sandheden. Er det ikke nok? - Sandheden ...
Måtte Gud tilgive dig, Santoro. Din sandhed ... er falsk.
De fandt på en løgn for at beholde magten i Vatikanet -
- og ansætte deres egne. Han vil bare have magt.
- Resten er bare nonsens. - Nonsens?
Nonsens?
Dræb ham ikke endnu. Han er vores bedste vidne.
Hvem skal ellers bevidne den endelige sejr?
Du har ret. Du skal gøre det.
Skær halsen over på ham.
Det er ikke let, det ved jeg.
Tror du, det var let at gå gennem den dør? Nej, men jeg gjorde det.
Befri dig fra din skyldfølelse en gang for alle!
Gør det.
Tusindvis af uskyldige dør hver dag, og Gud tillader det!
Kan du ikke gøre det samme? Kom nu, kære ven.
Nej!
Kom.
Løb!
Hvad venter du på? Ring efter en læge!
Nej! Nej! Hvorfor?
Kom nu, Sandro! Hold ud!
Paco! Vær nu sød, Paco! Hør på mig, Paco.
Bare lidt.
- Har du set spaden? - Hvad skal du med den?
Grave. Det er det, man bruger spader til.
Og Elena? Hvorfor var hun ikke hjemme?
Jeg ved det ikke. Gudskelov hun ikke var der.
- Og Jesús? Hvor er han? - I arresten. Det sagde jeg jo.
Kan du ikke mærke, at han ikke har det godt?
Du sagde, han skød Elenas mand, da de var på jagt.
- Ja, det sagde han. - Måske var det en ulykke.
Og så løb han måske og turde ikke komme tilbage ...
- Fordi han var bange. - Ja, måske.
- Men Jesús begravede ham? - Netop.
Kære Paco, det er jo ikke logisk.
- Jeg ved det godt! - Hvad skal du med spaden?
For fanden, her er den jo. Jeg kommer snart tilbage.
Paco! Hør nu, Paco!
- Hvor er vi? Det er en labyrint! - Går vi galt, kommer vi aldrig ud.
- Herhen! - Vent!
Hvad er det for en lyd?
Hvad laver du? Udgangen er derhenne!
Kom nu!
Sandro!
Vergara! Løb!
Undskyld, kammerat. Kan jeg hjælpe dig med noget?
- Hvad laver du? - Nej! Nej, lad være!
Nej!
Nej, min søn! Dræb ham ikke!
Vi skal bruge ham.
Bare rolig. I skal mødes igen.
Det her er galskab. Vi kan grave tusinde huller.
For pokker, Laguna! Det er det eneste døde træ. Det må være her.
Det er ikke det, jeg mener, Paco. Vi så Mario i morges, lyslevende.
For fanden!
Fandens.
- For fanden. - Hvad?
Det er Elena. Der er sket noget.
- Ring til hende. - Vent.
- ELENA: Hjælp! - PACO: Kan du tale?
Nej!
- Hvad gør vi? - Spørg, hvor hun er.
- Hvad? - Hvor er hun? Spørg, hvor hun er.
PACO: Hvor er du?
ELENA: Mario er ikke Mario!
Af sted. Kom så.
Hvor smed du den hen? Hvor var det?
- Var det her? Svar! - Det er umuligt at få den tilbage.
Mønten vil finde tilbage til dig på en naturlig måde.
Det kan tage flere år, før den finder dig.
Jeg har ikke så meget tid. Vi to skal finde den nu.
- Det, det, det ... - Dæmningen, Paco, for pokker.
Før skete der ingenting. Nu sker alting samtidig.
Du kører for langsomt.
Kom så!
- Sammen til det sidste! - Nej!
Ind!
Hurtigt! Af sted!
Undskyld!
En niche uden navn.
- Jeg beklager, at det skete. - Det er bedst på den måde.
Jeg orker ikke at tænke på, hvor svært det ville være at forklare.
- Nu ved du, hvor din mand ligger. - Og den anden?
Laguna mener, at vi skal sige, han var ustabil og tog sit eget liv.
Nej, ikke mere død nu.
Folk må hellere tro, at Mario og jeg rejste væk sammen.
Jeg vil hellere have, at folk skal huske det sådan.
Kan jeg ikke overtale dig til at blive?
Elena.
Vent.
Hvis nogen kan overbevise mig, er det dig.
Du har altid taget dig af mig og beskyttet mig.
Da jeg sendte beskeden, tøvede jeg ikke.
Jeg kunne have ringet til hvem som helst, men jeg tænkte kun på dig.
- Og Roque? - Roque er i Paris.
Ja, men hvis han havde været her, hvem havde du så ringet til?
- Og du? - Jeg er gift. Er det det, du mener?
Ja, med Merche og landsbyen. Jeg vil ikke såre dig, Paco.
- Jeg vil ikke skille dig fra dem. - Den beslutning er op til mig.
- Vil du ikke tage den? - Ønsker du da det?
- Er det bedre nu? - Han ringer igen.
Han vil bede dig om at tage med ham. Hvad vil du svare?
- Ja eller nej? - Jeg bliver ikke i denne landsby.
Det er det eneste, jeg er sikker på.
25.
De har den bedste fisk i Paris.
- Den bedste. - Perfekt.
- Hvorfor fjerner I den? - Fisken er ikke god.
Hvad er det? Må jeg se?
Det er sikkert en lykkemønt.
Tekster: Henrik Steen www.sdimedia.com