Først vier jeg dem, så fejrer de det her. Jeg udnytter embedet!
Vi kan shoppe i Paris.
Du er gift med landsbyen. Jeg vil ikke spolere det.
- Vatikanets arkiver! - Alle bøger findes her.
Bøger om magi, Manuel. Evangelier skrevet af Jesus.
Rejs! Til Syrien, Afghanistan, Libanon ...
Mønten vil finde tilbage til dig, men det kan tage flere år.
Heksen har trukket sin mand op fra graven!
Jeg dræbte ham, for fanden! Jeg dræbte ham!
Enighed, midt i den religiøse og kulturelle mangfoldighed.
Enighed i mangfoldige samfund bunder i en og samme sag:
At med et eneste hjerte og en eneste stemme -
- lovprise Gud.
Gud er tålmodighedens kilde.
Han opmuntrer os til at dele en og samme tro.
- Elena? - Pater Vergara?
Jeg har prøvet at nå dig i flere dage.
- Jeg har dårligt signal. - Hvor er du?
- Jeg ringede fra Rom. - Er du der endnu?
Nej, der var ikke sikkert der. Hør på mig, Elena.
Du må være forsigtig. De kommer efter dig nu på grund af mig.
Jeg fortalte dem, at du har mønten. Tilgiv mig. Jeg er ked af det.
Jeg har prøvet at skjule sandheden hele tiden, for dig og alle andre.
Også mig selv.
- Jeg ville ikke se det. - Hvor er du, pater?
Det spiller ingen rolle. Du må flygte.
- De vil have den tilbage. - Jeg vil rejse hen til dig.
Det går ikke.
Jeg klarer det ikke alene. Du må hjælpe mig.
Sig, hvor du er, uanset hvor det er. Jeg vil ikke dø som Sandro.
Jeg siger det til Paco, konen og de andre, og så løser vi det.
- Du ved ikke, hvem Sandro er. - Jo.
I var venner på præsteseminaret i Rom. Du fortalte mig det.
Hvordan skulle jeg ellers vide det?
Hvorfor siger du ingenting?
Stoler du ikke på mig mere?
ALEPPO I SYRIEN
- Pablo! - Hej, borgmester!
- Godmorgen. - Hej!
- Et græskar til dig. - Meget fint.
Det bedste i distriktet! 50 kg!
- Det er jeg sikker på. - Kom her.
Kom så, løft det! Du klarer det!
Kom så!
- Kan du hjælpe mig? - Kom nu!
Bravo, borgmester!
- Tak, Rogelio. - Det er til dig! Tag det!
- Jeg kan ikke slæbe rundt på det. - Det er til dig! Nok til hele året.
Hyggeligt at se jer.
- Piedad! Så ung du ser ud! - Tak.
- Bruger du ikke creme? - Kun sæbe og vand.
- Er det sandt? - Ja!
- Giv mig et kys. Du kan det der. - Sikken smiger!
Jeg klarer det.
Det går fint.
- Kan vi tale sammen? - Nu?
Det tager kun et øjeblik. Manolo?
Kom.
- Hvordan skal jeg forklare det? - Vi har ikke hele dagen.
- Hvad er der? - Jeg orker ikke mere.
- Hvad er det, du ikke orker? - Alt det her.
- Kampagnen? - Nej, det hele.
Hvad prøver du at sige, Paco?
Jeg kan ikke blive ved med at smile. Det fungerer ikke.
Fungerer det ikke? Det er da strålende!
Det er ikke morsomt. Jeg ville ikke være borgmester.
Jeg klarer ikke at smile til folk hver dag. Jeg har ikke lyst.
Han har ikke lyst til ...
Tror du, jeg har lyst? At jeg vil gøre alt det her?
Gør jeg det, fordi det er sjovt? Det er et job, ikke en fest!
De andre kommer for at fylde sig med vin og pølse, men du og jeg arbejder!
- Forstår du det? - Okay, Merche.
Årene er gået, og du forstår det ikke.
Du er som et barn! Du keder dig og vil væk.
Før gjorde det ingenting, men nu ...
- Borgmester! - Nu får jeg en klump i halsen.
Så fjern den, for du skal holde tale.
- Nu? - Ja! De venter på dig.
Tusind tak, fordi I er kommet. I kan jo se, hvordan vi har det her.
Alle vennerne er her for at dele ud af deres høst.
Ja.
Ja ...
Jeg har været jeres borgmester i tre år.
Hvem havde troet det? For hvert år der går ...
... bliver jeg stadig stoltere af at forsvare vores traditioner.
Nu skal jeg tie stille. I er sikkert sultne.
Ingen kan slå os, når det handler om at spise.
Hvad kan jeg sige mere? Jeg siger det samme hvert år.
Man når et vist punkt, hvor alting bare er, som det er.
Eller ikke.
Man kan også forandre sig og vende rundt på en tallerken.
"Redefinere sig selv." "Gå ud af sin komfortzone."
Det er det, jeg har tænkt mig.
Lad andre komme til orde, som måske har vigtige ting at sige.
Og ... jeg vil takke jer for disse år.
I har fået mig til at føle mig værdsat ...
... og stolt af at være jeres borgmester.
Så ...
... tak skal I have.
Går han nu? Hvad søren? Var det det, vi skulle vente på?
- Politimester Laguna? - Ja.
María Salcedo.
- Min partner Cristina Miralles. - Ja?
Vi arbejder for indenrigsministeriet.
- Vi er udsendt fra Madrid. - Ja, jeg fik e-mailen.
- Jeg ventede Dem i morgen. - Nu er vi her.
Men hvis De er optaget nu ...
Nej, nej. Det passer perfekt nu. Hvis De følger med mig -
- har min kone arrangeret to værelser.
Nej, det behøves ikke. Vi bor på hotellet.
På hotellet? Jaså. Ja, det er meget behageligere, selvfølgelig.
Skal vi gå?
Her har De oplysningerne. Det er alle sagerne fra det sidste år.
De kan se på dem i fred og ro, så venter jeg nede på torvet.
Det behøves ikke. Vi har læst dem.
Okay.
Sært, at antallet af sager er steget så meget.
Ja. Ærlig talt har det været et begivenhedsrigt år.
- Begivenhedsrigt? - Vi er ikke vant til det.
På fem år skrev De tre rapporter. Det sidste halve år er det 25.
Herunder flere dødsfald, en forsvinding, to selvmordsforsøg.
Jeg forstår det heller ikke. Jeg ved ikke, hvad der foregår her.
- Derfor er vi her. - Jeg er taknemlig.
Jeg har bedt om assistance i flere uger.
Vi er ikke assistance. Nu er det Dem, som er assistance.
Vi overtager kommandoen over denne afdeling.
- De rapporterer direkte til os. - Selvfølgelig.
Vi vil gerne begynde med den seneste hændelse -
- hvis det er i orden. Jesús Ágreda Garcia.
Gadeuorden, skud på offentligt sted, modværge.
- Manden blev bare lidt skør. - Hvor er han nu?
Han er derhjemme. Han gjorde ingen fortræd.
- Vi vil tale med ham. - Han er ikke snaksom.
- Jeg kan ringe til ham i morgen. - Hellere nu.
- Er De ikke enig? - Jo.
Hvorfor vente til i morgen?
Mor. Det er Laguna igen. Og han har to andre med.
Hej, Rosario. Hvor er han blevet stor.
- Vi vil spørge Jesús om noget. - Han er hos dyrene.
- Gå ud og hent far. - Nej, bliv hos barnet. Jeg går.
Hvor er han sød. Hvad hedder han?
- Jesús. Som sin morfar. - Og faren?
- Vi ved ikke, hvem faren er. - Jeg ved det, men siger det ikke.
Du bor i dette hus. Burde du ikke vise lidt tillid?
Tillid til, at far skal skyde ham ned?
Hun vrøvler.
Der er ikke noget galt med min mand. Han er bare lidt gammeldags.
Jesús! Vi må snakke sammen.
Bare tag det roligt.
Men der er kommet folk fra Madrid, som vil stille dig spørgsmål.
- Hvad skal de spørge om? - Bare gentag din forklaring.
- Så ... jeg skal lyve igen? - Vi har jo talt om det her.
Siger du, du har dræbt nogen, ryger du i fængsel.
Du tog geværet, fordi du var vred over det med din datter.
Du gik ud på torvet og affyrede nogle skud.
- Det andet skete for længe siden. - For to år siden dræbte jeg en mand.
- Så genopstod han. - Vil du også ødelægge det for mig?
Vil du ødelægge det for mig? Jeg fatter heller ikke, hvad der sker.
For at hjælpe jer tier jeg stille. Du skal gøre det samme. Okay?
Jeg ved ikke, hvem du dræbte for to år siden. Det var ikke Elenas mand.
Så glem det! Er det forstået? De venter på dig.
- Han kommer straks. - Han har ikke sovet i en måned.
Han vandrer rundt i huset hele natten. Han angrer.
Drikker Deres mand? Alkohol eller andre stoffer?
Far er et svin, men hverken dranker eller narkoman.
- Han forklarede, han var beruset. - Netop den dag var han det.
Jeg ved ikke, hvorfor han er så længe om det.
Kom.
Der er noget galt.
- Han stikker ikke af. - Hvorfor skulle han også det?
Nej!
Nej! Nej!
Rolig.
Nej, nej, nej!
Hvad sker der?
Jeg kan ikke blive her længere. Jeg burde aldrig være kommet.
Det var fejt. Jeg flygtede. Det føles ikke godt.
Det er den bedste løsning. Han kan ikke finde dig her.
- Jeg er ikke så sikker på det. - Har du gjort noget overilet?
- Brugte du telefonen? - Jeg troede, det var Elena.
- Du skulle ikke snakke med nogen. - Jeg må advare hende.
Du trækker fjenden til dig. Han mærker din frygt.
Svar på det her.
Hvis jeg beder dig om ikke at stole på nogen, hvorfor så stole på mig?
Fordi du ikke vil vide, hvor mønten er.
Naturligvis ikke. Så ville han jagte mig på samme måde.
Hvorfor risikerer du livet ved at komme hertil?
Situationen er meget værre, end vi troede.
Jeg har ikke adgang til paven. Santoro kontrollerer hele kurien.
- Han er Vatikanets leder. - Gemmer vi os, kan han fortsætte.
Hør her. I formiddags, under en privat audiens -
- blev paven angrebet af en mand med en kniv. Han mistede meget blod.
Mange ville sige, at lægen reddede hans liv, men vi ...
- Vi ved, der ligger mere bag. - Relikvierne.
Kraften fra kirkens hellige genstande beskytter ham -
- fordi vi har den tungeste vægtskål.
Men når fjenden har alle 30 mønter, vil deres magt blive den tungeste.
Manuel, de har allerede 29.
Alt afhænger af Elena. Kan vi ikke advare hende?
I drømmenes verden.
- Som med Sandro. - Det er den eneste måde.
Santoro ved det. Han kan finde os.
Der? Nej, din fjende er som et barn.
Han kunne finde os ... eller fare vild på vejen.
I alle verdens jungler ...
... styres livet af solens bane.
Når solen stiger op over horisonten, fyldes junglen af bevægelse.
Har du set Elena?
Da over halvdelen af Jordens arter lever der -
- forvandles junglen til et hav af lyde.
En kakofoni, hvor hver art synes at ville hævde sin dominans.
Har nogen set Elena?
Derfor prøver mange arter at overleve ...
I det fjendtlige miljø søger rovdyrene ...
- Det var ingen overraskelse. - Du overraskes aldrig af noget.
Og du har ingen anelse om noget. Hun slugte ham med blikket.
Hun har knaldet løs.
- Med ham og andre. - Sikken hore.
- Merche har bidt tænderne sammen. - Værsgo.
Hvad glor du på?
- Han er den værste. - Det hele er hans fejl.
Han fyldte hende med galskab og stak af.
Vil du have lidt, pater? For at stille sulten!
- Hvordan ved jeg, at det er dig? - Jeg kender dit skjulested.
Det er i kirken, bag en Maria-statue i træ.
Sig noget mere. Noget, som kun du og jeg ved.
Du kan lide mig, og det gør dig nervøs.
- Det giver dig skyldfølelse. - Sådan er det med den halve landsby.
Du plejer at skylle kugler i vievand.
Vi drømmer, men vi er ikke alene. De kan høre os.
Tag tilbage til landsbyen. Vi mødes der. Alt afhænger af dig.
Får de fat i mønten, er alt tabt. Beskyt den med livet, til jeg kommer.
Jeg har den ikke længere. Den voldte mig skade.
Jeg prøvede at komme af med den. Jeg smed den langt ud i vandet.
- Jeg vil ikke have den tilbage. - Hvad?
- De sagde, den ville vende tilbage. - At den ville vende tilbage?
- Beklager, Rosario. - Rør mig ikke! Det hele er din fejl!
Hvilken ret havde I til at brase ind og stille spørgsmål -
- og fortælle alle om min datters ulykke?
- Mor ... - Sådan var han ikke.
I drev ham til vanvid alle sammen!
Også I! I spurgte, om han drak, og Gud ved hvad!
Hvor er han? Hvor er den anden? Hvor er Laguna?!
Hvor er han? Lad os se, om han tør vise sig!
Hvor er han?
- To kaffe med lidt mælk. - To cortado?
Nej, det er for lidt mælk. Lidt mere, men ikke så meget.
- Er han idiot? - Vis lidt respekt.
- Vi arbejder på rådhuset. - Isabel?
- Hun er på kirkegården. - Hun er savnet.
- Sikke et kaos. - Nu kommer der folk fra Madrid.
- Og så skete det her. - Endnu et selvmord.
Hvorfor blev en, der skød løs midt på gaden, løsladt dagen efter?
- Med et våben i huset ... - Giv mig en til, Ricardo.
Jeg er uskyldig.
Dette er et bykort. Vi er her. Her ligger middelalderborgen.
Her er hovedbygningerne. Dette er fængslet og byporten.
- Er borgen åben nu? - Nej, turen begynder klokken fire.
- Arigato. - Arigato.
- Vil du ikke tale med mig? - Jeg har ingenting at sige.
Jo, for øvrigt. Vi har to politifolk her på hotellet.
De vil nok snakke med dig, hvis du stadig er borgmester.
- Hvad er det, der sker med os? - Det er tydeligt, Paco.
Du sagde det på torvet i alles påhør. Uden at snakke med nogen først.
Det passer ikke. Jeg ville snakke med dig, men du lyttede ikke.
Alt skal gøres på din måde, når det passer dig.
"Jeg er træt af at være borgmester. Jeg stopper, ingen problemer!"
Kan du se, hvor egoistisk du er? Du tænker kun på dig selv.
Har du tænkt på, at det, du gør, påvirker alle omkring dig -
- og det, du og jeg prøver at skabe sammen?
- Du kan ikke tvinge mig til noget. - Så jeg skal sige undskyld?
Skal du altid være offeret?
Det er altid synd for dig. Vi skal trøste dig.
- Det giftede jeg mig ikke for! - Hvorfor giftede vi os?
Jeg kan ikke huske, hvorfor vi giftede os.
Hvis du skal sige den slags, er det bedst, du går.
Før havde vi et fælles projekt, som var enkelt. At være lykkelige.
- Syns du, vi er lykkelige nu? - Jeg vil ikke snakke om det.
Men det er det, som betyder noget.
Hvad er det, du vil sige, Paco?
Det er, som om vi kun er kolleger. Som om vi kun har firmaet sammen.
Du vidste fra begyndelsen, at jeg ikke kunne få børn!
- Så sig ikke, vi bare er et firma! - Det sagde jeg ikke.
Tror du, jeg er dum? At jeg ikke ved, hvor det kommer fra?
- Hvor kommer det fra? - Tror du, hun vil have dig?
Skal hun komme løbende nu, hvor manden er død?
Hun er rejst, Paco. Hun vil blæse på dig.
Så tag efter hende! Gør det, men lad mig være i fred!
Jeg ved, hvad jeg vil med mit liv! Hører du det?
Hvad fanden glor I på?
- Taler du spansk? - Ja, hvis nogen vil lytte.
Jeg hedder Ahmed. Jeg skal tolke for dig.
- Hvorfor er du her? - Mit job er at hjælpe folk.
Hvis du virkelig ville hjælpe os, så tog du et våben ligesom mig.
Våben løser ikke alt.
Den, som gemmer et kors, er vores fjende. Hvem sendte dig hertil?
Er alle, der ikke tænker som jer, jeres fjender?
Vores fjende er Djævelen, som vil tilintetgøre Allah.
Så er vi på samme side.
- Goddag. - Kender jeg dig?
Det gør ikke noget. Kan du gå?
Ja! Hvorfor det?
- Se! - Flot.
- Hvordan går det med synet? - Ganske fint.
Men jeg bruger briller, når jeg læser avisen.
Bare rolig. I dag skal du ikke læse avisen.
- Er den til mig? - Ja.
Den er fin.
Kom med mig.
Hvor skal du hen, hr. Antoine? Du kan ikke gå ud nu ...
- Er det Deres kone? - Ja.
Og vores søn, Alfonso.
Det blev taget, da jeg arbejdede i Burgos. Han var vel fire år.
Nu studerer han i Madrid. Min kone er deroppe og laver mad.
- Vi kan gå op, så I kan mødes. - En anden gang.
Nu vil vi tale med Paco, hvis det er i orden.
Hvorfor vil det hjælpe at tale med Paco?
Han er da borgmester, ikke? Og gift med Mercedes Gandía -
- som ejer slagteriet og hotellet.
Men der står, at han var sammen med Elena Echevarría, dyrlægen.
Var han sammen med dyrlægen, da manden tog sit liv?
Hvad er der galt med det?
Godaften. Sid ned.
- Hvad tænker du på? - Jeg tænker på lasagnen.
- Ved du, hvad der er mit problem? - Nej.
Det er svært at se lykken, når den er der. Den er altid gledet fra mig.
Ud af hænderne på mig. Nu, da jeg har den foran mig ...
Jeg ved ikke ... Jeg vil ikke miste den.
- Jeg er sulten. - Også jeg.
Vi fortjener det.
Du aner ikke, hvor mange gange jeg har drømt om det her.
Og ikke kun at have sex, selvom det var ...
Det er ligesom at vende kortene og have fire esser på hånden.
Det er ikke bare held. Du har arbejdet for det.
Du har prøvet og prøvet ...
... og til sidst ...
Når jeg vil have noget ...
... satser jeg alt. Altid. Skål.
Godaften.
Du sagde, at det ikke var held, men det tror jeg.
- Der skete noget. Grin nu ikke. - Hvad skete der?
Kan du huske den japanske restaurant?
Den, hvor de rensede fisken ved bordet?
Ja. For en måned siden var jeg der igen.
Jeg var trist, for jeg kunne kun tænke på dig.
Nå, men ...
Kokken stak hånden ind i fisken, og ...
Så trak han den her op. Ikke æsken, men det, der er indeni.
Frier du til mig?
Er du gal?
Spørger I mig, om Elena og manden havde et godt forhold?
Ja. Blev hun glad, da han kom tilbage uden forklaring efter to år?
- Ja. Hvad tænker I på? - Hvad skete der ude ved dæmningen?
- Laguna var der også. - Vi har hans forklaring.
Hvordan definerer du jeres intime forhold?
- Intime? - Bedre end det med manden?
Denne samtale begynder at gøre mig utilpas.
Okay, så ... Ja.
Roque. Jeg holder meget af dig.
- Det har været en dejlig dag ... - Nej. Jeg lagde den indeni.
- Hvad er det? - Luk den op. Du flipper ud!
- Hvad er det? - Beklager, Elena.
Jeg ville ikke gøre dig oprevet.
Det er præcis den samme mønt, som du viste mig.
- Du sagde, du havde mistet den. - Jeg smed den væk.
- Jeg ville af med den. - Det anede jeg ikke.
Jeg beholdt den, fordi jeg tog det som et tegn.
Jeg tænkte: "Mønten, Elena mistede, lå i maven på en fisk!"
- "Den finder tilbage til dig." - Hvad?
Jeg kommer tilbage, Roque.
Må jeg ...
Endelig, Elena. Jeg har ringet og ringet.
Den er tilbage. Mønten.
Den ligger på bordet. Dobbeltgængeren sagde, det ville ske.
- Er du sikker på, det er den samme? - Paco, jeg er bange.
- Jeg kommer. Hvor er du? - Jeg er i Paris.
- Går det godt her? - Ja.
- Skal jeg servere lasagnen nu? - Nej, kom med regningen.
Du kan fjerne det her. Det hele.
Elena! Elena!
Elena!
Nej, nej ... Elena!
Kør.
Fandens. Hvad er der sket? Hvorfor kommer du ikke?
- Roque. - Har han det godt?
- Jeg tror, han er død. - Hvad? Men ... Hvad er der sket?
Jeg ved det ikke.
Hvad fanden er det, der sker, Paco?
- Hvad fanden laver du? - Jeg er her lige nu.
Du lever, fordi jeg ikke har oversat noget af det, du sagde.
Sådan fungerer det ikke. Dialog er ikke en mulighed.
Tilstå det, du anklages for, og hold mund!
- Hvorfor har du hjulpet mig? - Jeg hader alt, hvad du står for.
Derfor er jeg her. For at kæmpe og dø for et vigtigt mål.
- Og det her er ikke, som du troede? - Sådan er det.
Men et sekunds sandhed er bedre end et helt liv med løgne.
Et sekund, ja. Tag en kniv og halshug nogen med en pose over hovedet.
Det bliver sværere, når man skal gøre det igen og igen.
- Så får man tid til at tænke. - Tør du prædike om retfærdighed?
Alt dette skyldes folk som dig -
- der bruger fine ord og ser den anden vej -
- mens de døde tælles i tusindvis.
- Kom du hertil for at sige det? - Der er to andre fanger.
En journalist og en kvinde fra en frivillig organisation.
I tre skal henrettes i morgen ved daggry.
Hør! Den skal fjernes nu!
Vi har dåb i morgen, og så skal alt det her være væk.
- Merche! - Hej, min ven.
- Hvordan går det? - Jeg arbejder.
- Valgmødet var meget vellykket. - Ja, vi skal nok vinde valget.
- Folk kan godt lide jer. - Ja.
Vi ville sige, at du altid kan regne med os.
- Det ved du vel? - Vil du snakke, er vi her.
- Uanset hvad. - Hvis vi ikke støtter hinanden ...
Hvem gør det så? Da Remedios sagde det, troede jeg ikke på det.
Det er ikke afgjort endnu. Min mand arbejder hårdt. Han er bare træt.
Og derfor har han lejet et værelse?
- Hvilket? - I baren.
- De lejer overetagen ud. - Siger Remedios det?
Hun sagde, at hun så din mand komme ind med to tasker.
Du behøver ikke forklare det.
- Du er ikke den første. - I en vis alder bliver mænd idioter.
De bliver bange, føler sig gamle og vil have den spildte tid igen.
Tiden med mig har ikke været spildt.
- Nej da! Tværtimod. - Han vandt førstepræmien med dig.
Det er sandt. De værdsætter ikke det, de har derhjemme.
Tænk ikke mere på det. Du skal fokusere.
- På hvad? - Gør dig smuk og gå ud.
Tag en ny kjole på og lidt sminke. Du går altid usminket.
Men hun arbejder jo altid. Du må stråle noget mere, Merche!
Rod rundt i gløderne, ellers går ilden ud.
Det her er mellem os, men du-ved-hvem er i Paris.
Puri fra slottet sagde det.
- Hun er der sammen med Roque. - Så det er nu.
- Du må ikke give op. - De har en affære.
- Hvad har det med min mand at gøre? - Nu skal jeg i gang med maden.
- Pas på dig selv, Merche. - På gensyn.
Herre, Jesus Kristus.
Jeg ved, at mit liv hviler i dine hænder. Ligesom Sandros ...
... og så mange andre, der har givet deres liv for dette stykke træ.
Hvad kræver du af mig?
Jeg forstår det. Jeg fortjener ikke din barmhjertighed.
Jeg fortjener ikke din tilgivelse.
For mange år siden sagde nogen til mig, at du nyder at se os lide.
Jeg blev fornærmet.
Men nu ...
Ahmed?
Han er her! Han er her!
Han kommer!
- Der er ingen, der kommer! - Han kommer!
- Hold kæft, Antonio! - Han er her!
- Han er her! Han er kommet! - Du vækker barnet!
Han er her! Han kommer! Han er her!
- Han er her! - Hold kæft!
Han kommer!
Han er her!
- Antonio! - Han er her!
Læg den bort. Hvad fanden laver du?
- Antonio. - Til tjeneste.
Det er sent. Hvem venter du på?
- Den nye præst. - En ny præst?
Den anden rejste. Vi skal til Sepúlveda for at gå til messe.
Men de har ringet til biskoppen og bedt om en ny.
- Kom du ud for en ulykke? - Jeg sprang ud fra klokketårnet.
- Hvorfor det? - De bad mig om at gøre det.
- Hvem? - Stemmerne.
Okay.
- Du kender vel alle her? - Jeg er født her.
Vil du komme med os og snakke lidt?
- Jeg skal vente på præsten. - Hvis vi giver en kop kaffe?
Med saltkringler?
- Kringler har vi ikke. - Så et stykke smørrebrød.
Antonio. Hvad er det, der sker her?
- Hvad mener I? - Der sker underlige ting.
- Folk dør og forsvinder. - Alt er i fineste orden her.
Brændte landsbyboerne dyrlægeklinikken ned?
- Jeg var der ikke. - Du ved vel, hvem der var der?
- Alle undtagen mig. - Hvorfor gjorde de det?
- Pateren bad dem om det. - Bad pater Vergara dem om det?
Nej, ikke den rigtige præst. Hans spejlbillede.
Pateren, borgmesteren og dyrlægen var på den anden side.
Da de kom ud af spejlet, kunne de ikke gøre noget.
- Da var den allerede brændt ned. - Jeg forstår.
Hvad lavede de på den anden side af spejlet?
Først sendte de et barn, som var en edderkop. For at skræmme dem.
Men det lykkedes ikke. Hun er meget modig.
Så prøvede de med en pige. Hende, som forsvandt.
Men det overbeviste ham heller ikke.
Hvem?
- Pateren. - Om hvad?
Hvad er de ude efter?
Stemmerne ønsker, at han bliver en af dem. Nu vil de dræbe ham.
Derfor tog han til Rom og fortalte paven det hele.
Hvad med dyrlægens mand? Tog han livet af sig selv?
Jesús dræbte ham. Ham, der sprang ud i dæmningen, var en anden.
Hvem?
Et fugleskræmsel.
For pokker da.
Han er her! Han er her! Han er kommet!
Han er her! Han er kommet! Han er her!
Se ham lige. Stakkel.
Han er her! Han kommer!
Vi må få ham ned. Han kan falde ned og slå sig.
Det tristeste ved de her landsbyer er uvidenheden, overtroen, historierne.
Det virker harmløst, men det kan ende galt.
Hvad er det der?
- Hvilket? - På vejen. Kan du ikke se det?
- Jeg kan ikke se noget. - Jo, for pokker.
Det er ... en person.
For pokker. Det er en pater.
Det er din spøg.
Han er her! Han kommer!
Han er her! Han er kommet!
Hvad har han med?
Godaften. Beklager forsinkelsen. Bilen brød sammen ikke langt herfra.
- Jeg måtte gå. - Hvem er De?
Jeg er den nye pater. Udsendt af biskoppen i Segovia.
Tekster: Henrik Steen www.sdimedia.com