Vi är från inrikesministeriet.
Varför gifte vi oss?
Hon har stuckit, Paco! Hon skiter i dig!
-Min man är bara trött. -Och därför har han hyrt ett rum?
Rösterna vill att han ska bli en av dem, men han vill inte.
Han åkte till Rom och berättade allt för påven. Nu vill de döda honom.
Santoro är Vatikanens ledare.
Du hade ju tappat det.
När fienden får alla 30 mynten väger deras makt tyngre än vår.
Återvänd till byn. Vi möts där.
Jag är den nye prästen. Jag är hitsänd av biskopen i Segovia.
Jag har aldrig svikit dig.
Jag har alltid funnits hos dig.
Vem är du?
Myntet kom ut ur min arm, för länge sen.
Det var ett mirakel, men du ville inte tro på det.
Du trodde att jag var din fiende, men i själva verket...
...blev jag sänd för att det skulle komma till dig.
-Giacomo... -Jag hyser inte agg mot dig.
Det var de som försökte förvirra dig och spä på din ilska.
-Vad vill du? -Det som påbörjats måste avslutas.
Sandro och jag gav våra liv för det. Behåll ditt och slutför arbetet.
Förlåt att jag svek dig.
-Det finns tid. -Det är omöjligt att ta sig ut.
Inget är omöjligt om man tror, fader.
-Jag har förlorat tron. -Återfinn den.
-Hur då? -Att tro...
...är att vilja tro.
Och du vill inget hellre än att tro.
Är det möjligt att finna tro i den här hålan?
Du bad i den här hålan i går.
Lura inte dig själv. Du har det inom dig.
-Ursäkta. Förlåt att jag stör. -Absolut inte, raka motsatsen.
Ni är väntad.
Jag har förstått att ni är den nye prästen.
-Ja, precis. -Är ni italienare?
-Jag är hitsänd... -Av biskopen.
-I Segovia. -Jag vet. Jag skrev brevet.
Biskopen var imponerad av antalet underskrifter.
Jag måste ringa min man. Han är borgmästare för tillfället.
Han har en kopia av nyckeln till huset mittemot kyrkan.
Jag bor hellre här, om det går bra.
Jag tänkte inte flytta in där förrän Vergara är tillbaka.
Kommer han tillbaka?
Vi hoppas det.
Det här är vårt finaste rum. Vi bjuder förstås på det.
Jösses...
Det går bra med nåt enklare...
Nej, det är ett nöje att ha er hos oss.
Ni anar inte hur mycket den här byn behöver nån som ni, fader...
Ángel.
-Och ni är...? -Mercedes.
Mercedes. Men alla kallar er säkert Merche.
Ja.
Hör här, Merche...
Om du skulle behöva nåt, vad som helst...
...så kan du prata med mig.
Vad är jag annars här för?
Vad är det där?
-Vad är det? -Fy fan. Det stinker.
-Vart för de oss? -Till öknen. Det gör de alltid.
Det är väl på grund av kamerorna.
-Spelar de in det? -Det gör de alltid.
-De säger att ni är troende. -Ja, jag är en spansk präst.
-Jag hjälpte till på sjukhuset. -Jag har aldrig trott på det där.
Men jag önskar att några böner skulle kunna hjälpa oss nu.
De kan ta allting ifrån oss utom en sak.
-Vad? -Hoppet.
Hoppet.
Allt är inte förlorat.
Herren vare med er.
Vad gör du här?
-Jag är borgmästare. -Du är inte här för att sörja.
-Nej. -Du vill se om Elena ska dyka upp.
-Vad tror du? -Fan, Paco. Ger du aldrig upp?
Hon svarar inte. Jag vet ingenting.
Jag förstår varför hon inte är här. Hon hämtar sig från chocken.
Jag hörde att de åt middag tillsammans när det hände.
Jag vill inte höra nåt om det.
Kommer hon inte åker jag och letar.
-Var då? -I Paris, hos föräldrarna...
...på månen om jag måste. Du måste hjälpa mig. Jag har bara dig.
Vad i helvete händer nu?
-Vad gör ni? -Vi ska identifiera de här benen.
-Varför det? -Borde inte vi fråga er det?
Två vittnen såg er begrava de här kvarlevorna här på kyrkogården.
-Utan namn. -Och det står inget i nån rapport.
De här benen hittades ute på landet för några dagar sen.
-Vadå "hittades"? -De är väl från inbördeskriget!
Sånt händer hela tiden i såna här små byar.
Man hittar ben begravda i diken eller ute på nån åker.
Det bästa är att tiga om det.
Det river bara upp gamla sår som det är bäst att låta vara.
Labbet ger oss en exakt analys.
Men jag ser redan nu att de inte är från inbördeskriget.
-Visst, för ni är kriminolog, eller? -Ja, jag är faktiskt kriminolog.
Jag måste varna er om en sak, Laguna.
Om ni har nåt att berätta för oss är det bäst att ni gör det nu.
Kom igen! Kom igen!
-Skynda på! -Ahmed!
Kom igen, kom igen!
Skynda på! Hitåt!
Fort!
Kom igen! Skynda på!
Sätt fart!
Fort, fort, fort!
Sätt fart!
Ser du bilen där? Den är fulltankad.
Det är fem mil till utposten.
Om ni har tur kan ni ta er dit.
-Varför gör du det här? -Vår sak är god.
-Och vi är inte galna allihop. -Vi får inte tappa hoppet!
-Spring. -Kom igen!
Den går inte att öppna!
Så! Sätt fart!
Skjut inte! De har tillstånd att åka!
-De har tillstånd! -Det har ingen sagt!
De har tillstånd!
Kör, för helvete! Han kommer!
-Jag gasar, men inget händer. -Kör!
Sven? Sven!
Sven? Hör du mig? Hör du mig? Kom.
Hoppet! Hoppet!
-Varför är hon inte här? -Hon är inte halv än.
Förlåt, det fanns ingen parkering.
-Är vi försenade? -Nej, hon är precis halv nu.
Jag har alla papper här: all egendom, huset-
-hotellet och slakteriet.
-Vad var det det hette? -Porcino Pedraza Sociedad Limitada.
Vi startade det... Det är väl inte ens ett år sen?
Jag minns inte exakt.
Vi utvecklade projektet i tre år.
Mitt livs lyckligaste.
Vi var skuldsatta upp över öronen, men nu går vi äntligen med vinst.
Du borde behålla det.
Va?
Det var hennes idé. Jag kan bara djurhållning.
-Men du var med på idén. -Javisst, den var jättebra.
-Vi gjorde det tillsammans. -Du gjorde det. Jag var bara där.
Då är vi överens.
Företaget skulle stå kvar i min klients namn...
Vi borde inte ta det beslutet i stundens hetta.
Det går bra. Vad mer?
Jag vill hellre dela det 50-50, som huset och hotellet.
För min del kan du ta allt.
Vad är det, Paco? Vill du inte ha med mig att göra?
Är det så? Vill du aldrig mer se mig?
-Snälla, nu ska vi inte börja bråka. -Vi bråkar inte!
Ska allt gå om intet efter vårt hårda slit?
Jag vet inte vad jag vill göra med mitt liv.
-Jag vill börja om från noll. -Vad ska du leva på, då?
-Jag vet inte. Jag bryr mig inte. -Hör ni vad han säger?
Vi borde ta resten vid ett annat möte.
Ja, det vore bäst.
-Vad är det med dig? -Jag är less.
Jag är less på allt. Mig själv också.
Fan!
Merche!
Merche.
Förlåt att jag stör igen, men nu behöver jag faktiskt din hjälp.
Jag har inte nycklarna till kyrkan. Jag letar efter borgmästaren...
-Vad är det som har hänt? -Ingenting, det är dumt.
Det verkar inte så.
Förlåt, fader. Jag har bara för mycket att göra...
Paco är inte tillgänglig, men jag kan hjälpa er.
Vilken vacker kyrka.
-Här är de. De är era. -Tack.
Merche... Vore det inte bra om vi pratade lite?
Nej, jag känner inte för det.
Jag får känslan av att det är nu du behöver det som mest.
Hur länge sen är det du biktade dig?
Förlåt mig, fader. Jag minns inte ens orden.
Ingen fara. Säg bara det som dyker upp i huvudet.
Jag har betett mig illa. Mycket illa.
Jag har försummat min man och bara tänkt på jobbet.
Det är ännu värre än så. Jag har utnyttjat honom.
Jag har försökt slå mig fram utan att tänka på att jag skadade honom.
Se så, Merche. Att vara stark är ingen synd.
Vissa gnäller och klagar sig genom livet, vad som än händer-
-medan andra tar tag i sina problem och går vidare.
-Du är en av dem. -Jag har försökt.
Jag har försökt, men...
-...Paco och jag... -Ni ska separera.
Jag vill lösa våra problem, men inte han.
Jag var beredd att förändras och göra saker annorlunda, men...
...han har redan bestämt sig.
-Och dessutom... -Vadå?
-...har han en annan. -En annan?
Hon är yngre än jag. Han har tappat förståndet.
Men hon är inte bra för honom. Han är som hypnotiserad.
Är Elena med honom nu?
-Hur vet ni att hon heter Elena? -Du sa det.
Nej... Hon är inte med honom, utan med en annan.
Eller, hon var det.
Vet du om Paco och hon har träffats?
-Har de kontakt nu? -Jag tror inte det.
Då skulle jag ha hört det. Här får man alltid reda på allt till slut.
Kommer hon tillbaka borde du prata med henne.
-Va? -Sånt här måste man sätta stopp för.
Vad ska jag säga?
Frågan är inte vad du ska säga, utan vad du ska göra.
Du måste visa henne att ingen får ta det som är ditt.
Plocka fram ilskan inom dig och visa den för henne.
Det finns inget ont i det. Det är sanningen.
Låt henne se din smärta, och känna hur hon har sårat dig.
Om hon är god kommer hon att kliva åt sidan.
Hon är inte god.
I så fall får hon ta konsekvenserna.
Merche.
Här.
-Vad är det? -Ingenting, bara en struntsak.
Tack.
Ge det till Paco, och se till att han inte märker att han har det.
-Menar ni allvar? -Lägg det i innerfickan på hans rock.
En sån som man knappt vet att man har.
Ja, jag förstår.
Om Paco är så vilsen som du säger kanske det här kan hjälpa honom.
Kom in, sergeanten.
Är analyserna redan klara?
-Det gick fort. -Det var ganska enkelt.
Två till fyra år.
-Glöm inbördeskriget, alltså. -Dödsorsak: skott från hagelgevär.
-Här. Hagelrester i skelettet. -Ja, jag ser det.
Ni är härmed gripen. Lämna över brickan och tjänstevapnet, tack.
Jag har inte försökt dölja nåt, för fan!
Jag vet inte vad som hände.
-Kan ni förklara hur det går ihop? -Nej! Det är ju just det.
Jag kan inte förklara det, för i helvete!
Jag hittade hans ben utanför byn-
-och två timmar senare såg jag honom hoppa ner i floden!
Fattar ni varför jag inte kunde skriva nån jävla rapport nu?
Jag förstår inte ett skit av vad som pågår här.
Lugn, Laguna. Det är vårt jobb att reda ut saker och ting.
Vad fan ska ni två reda ut?
Ni tror att ni är så smarta.
Jobbar på säkerhetssekretariatet.
Hör på nu: Jag är civilgardist.
Jag bär inte kostym. Jag bär uniform, som servitörer och sjuksköterskor.
Vet ni varför? För att jag arbetar i folkets tjänst.
Vad har det med fallet att göra?
Den här byn är fördömd. Det finns ingen annan förklaring.
För varje dag som går blir det bara värre.
Och värre och värre.
Ni har ingen aning om vad ni har gett er in på.
Det är stängt. Ni får komma tillbaka i morgon.
Följ med mig, är ni snäll.
Vad gör ni? Vad är det ni inte förstår?
Det är stängt. Ni får inte vara här. Följ med mig...
Ska du gå på toaletten?
Nej, jag tänkte gå upp till rummen.
-Min man är visst här. -Men jag vet inte om han är där uppe.
Jag tog med rena kläder. Får jag gå upp?
Ja, självklart. Första rummet till vänster.
-Du borde ha sagt nej. -Va?
Han flyttade väl ut för att slippa se henne. Och så skickar du upp henne.
-Hon tog med rena kläder. -Kläder? Jag vet nog vad hon vill.
-Hördu, Rogelio. Ta din medicin. -Lägg av!
MASSAKER MITT I PARIS
Din fru är där ute. Hon vill prata med dig.
-Har du berättat vad som har hänt? -Nej, gör det du.
Nej, det kan jag inte. Jag vill inte att hon ska se mig sån här.
Hon är din fru, Laguna.
-Hon förtjänar en förklaring. -Vad ska jag säga?
-Att du överskred din befogenhet. -Fan, vad bra.
Då föredrar jag att inte prata med henne alls.
Säg åt henne att ta en taxi till sin syster i Sepúlveda.
Hälsa att jag kommer så fort jag kan.
-Om det är det du vill... -Ja, det är det. Tack.
Snälla, prata med Paco. Det kommer upp överallt.
-Hallå? -Var är du?
Jag är strax i byn.
Det händer konstiga saker, Paco.
-Vad är det nu, då? - Det är inget skämt.
Det är allvarligt.
Det kommer upp ur kloakerna.
Vad i helvete?
-Vad är det som har hänt? -Vet inte. Vi tänkte fråga er.
Finns det nåt reningsverk här?
Nåt företag som dumpar saker i det allmänna avloppet?
Självklart inte. Allt är som det ska här.
En kvinna har ramlat.
Säg åt folk att inte gå ut. Det är farligt.
Jag måste tala om för folk vad det är som pågår här i byn.
Inga fler hemligheter. Ni två borde också vara med.
Hej, det här är Elena Echevarría. Lämna ett meddelande.
Det händer igen.
Jag vet inte vad det är nu, men jag kan inte ljuga mer.
Jag ska berätta för alla vad som händer.
Om du ändå vore här...
Jag har sett dig!
Du gör märkliga saker.
-Stör det dig? -Nej.
-Vet du vad det här är till för? -För att döda råttor!
Nej.
För att de inte ska kunna fly.
Här. Du får fortsätta.
Hela byn. Hela byn.
Kan jag få er uppmärksamhet?
Det här har gått alldeles för långt.
Vi måste prata om det som pågår utan att hetsa upp oss.
-Okej... Inget är som det ska. -Nej, vi vet. Märker du det först nu?
Jag märkte det för länge sen, men vi försökte skydda er.
-Men nu är det lönlöst. -Det här är häxkonster!
Det har hänt saker i flera månader. Det vet ni allihop.
Först makarna Alonsos död, sen Soles försvinnande...
Branden på Elenas klinik.
Och sen dök hennes man upp ur tomma intet.
Roque är död, och Jesús...
-Jag tror att allt hänger ihop. -Jag visste det!
-Varför är inte Laguna här? -Vi har befälet nu.
Det var prästen! Det är hans fel alltihop!
Just det!
Lyssna på mig nu. Tysta! Snälla...
Vergara hade fiender.
Det var inte han. Det var de som jagade honom.
Och vad fan har det med oss att göra?
Ingenting, men det är vi som får lida för det.
Vergara ville inte skada nån, så han försvann.
Men nu är han inte här och det händer ändå saker.
Vad är det här för dimma?
Är allt bra?
De som jagar honom...är häxmästare.
Va?
Och de är här...mitt ibland oss.
-Kom in. -God kväll, allihop!
Jag är fader Angelo, den nye prästen.
Ni får ursäkta min dåliga spanska.
Man ska inte låta sig ryckas med i skvaller.
Ibland är det ryktena som skapar problemen.
Vem är ni?
-Är allt bra med er? -Paco...
Låt oss prata om dimman.
Vi befinner oss högt upp. Det här är helt normalt.
Murar och väggar är kalla och ångan fastnar på dem, mer än ute på fälten.
I morgon, när solen värmer upp luften, kommer dimman att försvinna.
Det kan jag garantera.
Och allt det andra...
...de döda och de försvunna...
...det vet jag ingenting om.
Han ljuger!
Han... Han...
-Han är brännhet. -Febern gör honom förvirrad.
Han är säkert lika inblandad i det här som prästen och veterinären.
Prata inte strunt! Paco skulle aldrig göra nåt sånt.
Den här mannen är djävulen. Hör ni det?
Nu räcker det, Antonio. Börja inte.
Dimman är för att ni inte ska se att han har målat en linje runt hela byn.
Det är säkert du som har målat den.
-Han vill inte att mössen ska smita. -Mössen!
Ha överseende med honom, fader. Han är sån.
Det är ingen fara alls. Stackars Antonio.
När det går utför-
-är det naturligt att misstro den man inte känner.
Jag är inte perfekt.
Men djävulen...?
Jag är blott en ödmjuk syndare.
-Fy fan. -Vad är det?
-Den där galningen. -Antonio? Vad är det med honom?
-Jag tänkte på det Laguna sa. -Vad är det med det?
Båda sa samma sak. Minns du inte?
Att Jesús dödade veterinärens man och att han som dog var...
Vadå? En fågelskrämma?
Vad i helvete...?
Fy fan.
Stanna!
Fy fan, vad äckligt.
Jag vill inte ge Paco rätt, men det här...
...ser ut som häxkonster.
Mamma!
Mamma! Mamma!
Hej.
-Vad är det för fel på mig? -Du har feber.
Jag ville ta dig till akuten, men det går inte med dimman.
Tomás och Susana försökte och krockade med bilen.
-Igen? -Ja, men de är oskadda.
Otäckt.
Merche...
-Vad är det? -Förlåt att jag har sårat dig.
Jag vill också säga förlåt, älskling.
Jag har inte brytt mig om dig.
-Allt som har hänt är mitt fel. -Säg inte så.
Stanna hos mig.
Du kan inte ligga så här. Jag måste hitta en läkare.
Tomás! Vet ni var Tomás är?
Pacos feber går inte ner.
Jag har försökt ringa en ambulans hela natten, men ingen vill åka hit!
-Var är läkaren? -Merche! Ta det lugnt.
Läkaren kommer bara på fredagar. Det vet du väl?
Nej, det vet hon inte. Hon ringer ju bara sin privatläkare.
-Men han kommer inte. Ingen kommer. -Okej, Jaime. Nu räcker det.
-Jag har allt på apoteket, men... -Men vadå? Men vadå?
-Vi vågar inte gå ut, Merche. -Varför inte?
-Det är bara dimma. -Nej, det är inte bara dimma.
Är det här normalt?
Det satt på min ytterdörr!
Min son slutar inte gråta och min fru vågar inte gå ut!
Är det här normalt? I helvete heller!
Det har hänt oss allihop.
Vi är drabbade av en förbannelse.
Så där, ja. Hon är min.
Se där! Nu kan festen börja.
-Mår ni bra? -Jag kan inte resa mig.
Har ni stukat foten? Vi försöker resa oss, okej?
Det gör så ont!
Stöd er på mig.
Vadå "inget kommer upp"?
Nej, det är inte övergående. Det har varit så här i över ett dygn.
Hör här. Jag pratar med meteorologiska institutet-
-för att få en förklaring av er. Ni kan inte be mig att förklara det.
Skicka hit nån, då!
Laguna!
Laguna? Vart ska ni?
Sergeanten!
Vad fan gör ni?
Varför låter du honom sticka?
-Där, där! -Kan du hålla tyst?
Tappa inte bort honom!
-Vad fan var det där? -Ingen aning.
Akta! Akta!
Salcedo! Salcedo!
Förlåt mig, kära du.
Jag orkar inte mer. Jag är yr.
-Vill ni ha lite vatten? -Ja, hemskt gärna.
När du ändå går in, så gå upp på övervåningen.
-Nån väntar på dig där. -Va?
Männen dör mellan benen på dig, sötnos!
Akta dig, annars blir du ensam.
Gå upp nu! Det är ju det du vill.
Första dörren till vänster.
Paco! Paco!
Ut härifrån. Iväg med dig.
Helvete... Det är sant. Det är bara här.
Ja.
Jag sa ju det. Men titta! Ser du? Det kör nån på vägen!
Det är för långt bort. Kom nu.
Lycka till.
Det är för sent, käre vän.
Fader! Folk har gått upp i klocktornet. Alla är utom sig.
-De vågar inte ens gå ut. -Det gör de rätt i.
Va?
Smit ut genom fönstret i sakristian.
Det är inte bra för våra planer att du är kvar här.
-De andra, då? -Vissa blir räddade, andra inte.
Merche...
Den här byn har blivit utvald bland alla platser i världen-
-för att nåt stort ska hända just här.
Nåt som kommer att förändra historien.
Endast de främsta ibland oss får privilegiet att bevittna det.
Du förstår det inte nu, men det kommer du att göra.
Håll er lugna. Herren är stor.
Lugna. Allt är bra.
Skurken har låst in oss!
-Prästen låste porten! -Han är lika galen som den andre.
Vem hjälper mig? Vi måste riva porten. Kom igen!
-Kom igen! -Hårdare!
-Hjälp! -Hårdare!
Kom igen!
Fader!
-Hårdare! -Kom igen!
Hårdare!
Fader Ángel!
Paco!
Han är brännhet! Vad har ni gjort med honom?
Elena...
-Merche... -Lyssna på mig, Paco.
-Snälla Merche! -Allt som händer är inte dåligt.
Det är prövningar!
Hinder man måste övervinna för att uppnå målet.
Vi måste övervinna dem tillsammans. Följ med mig hem.
Vem sa det till dig? Den nye prästen?
Snart kommer nåt mirakulöst att ske, precis här.
Vi måste glömma allt som har varit och bara blicka framåt, Paco.
Du behöver mig och jag behöver dig.
Jag klarar det inte ensam.
Halsbandet... Hon har myntet.
Du kanske har rätt, Merche. Det är nog bäst att vi går hem.
Okej. Bra. Ge mig det.
-Vad gör du? -Ge mig halsbandet.
-Varför det? -Det är inte ditt. Ge mig det.
Det är hon som har tagit ifrån mig det som är mitt!
Ingen har tagit ifrån dig nåt, Merche.
Varför försvarar du alltid henne?
Bra gjort. Du kommer att bli belönad.
Vad fan är det där?
Mamma! Mamma!
Mamma!
-Hitåt! -Vart?
Jag är här, min vän.
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com