Det är nåt märkligt som händer. Det kommer upp ur kloakerna.
Ni är gripen.
Ni har ingen aning om vad ni har gett er in på.
Han har tappat förståndet.
-Se där! -Hon är inte god.
Då får hon ta konsekvenserna.
Den här byn har blivit utvald bland alla platser i världen-
-för att nåt stort ska ske just här.
Nåt som kommer att förändra historien.
Kom igen.
Angelo!
Jag vet att du är här!
Minns du när vi träffades? Det var länge sen.
I det där rummet, med Sandro och Fabio. Du var fastkedjad vid sängen.
Då gömde du dig inte! Du ville leka.
Fabio åkallade dig och ditt namn är Angelo!
Jag har alltid trott att det inte var ditt riktiga namn.
Angelo!
Var är du?
Visa ditt verkliga anlete!
Angelo!
"Visa ditt verkliga anlete."
Hjälp... Hjälp...
Jag ska allt få tag i dig...
Vem är det som vill leka nu, då?
Vi är framme! Vad fint det är.
Det är varmt!
Vad tyst det är.
Vad konstigt...
-Vad är det här? -Vad händer? Vilka är de?
Jag är rädd!
Lugn! Det kom precis en minibuss med turister.
De har tagit dem allihop.
-Hur länge ska vi fortsätta så här? -Jag vet inte.
Jag såg Merche i går. Jag såg henne på håll.
-Och? -Hon verkade annorlunda.
Hon log inte. Inte som de andra, åtminstone.
-Tror du att hon fejkar? -För att överleva.
Du får inte prata med henne.
Det sa jag inte. Jag sa bara att hon verkar annorlunda.
Om du pratar med henne är det kört. De hittar oss, sen är det vi som ler.
-Var är Vergara? -Han ber.
-Men vad fan... -Han säger att det är viktigt.
Viktigt? Vi har gömt oss här i grottan i femton dagar.
Har han sagt hur man bryter förtrollningen?
Det är den "svarta cirkeln", en gammal förtrollning.
Den svarta vätskan är tydligen gjord av oföddas blod.
Barn som aldrig fick födas. De allra mest oskyldiga.
Du inser väl att de kan höra oss?
-Har du duvan? -Vit och levande.
Jag kommer att behöva det här.
-Ambrosius blod? -Ja.
-Det är ju i kyrkan. -I altarskåpet.
-Allt har brunnit upp. -Inte det här, jag lovar.
Jag kommer också att behöva en karta.
-En karta över vadå? -Källargångarna.
Det måste finnas en karta i rådhuset.
-Vi kan inte ge oss av utan myntet. -Vem har sagt att vi ska ge oss av?
God kväll.
I dag ska vi fira.
Jag kan inte längre undanhålla-
-en nyhet som kommer att fylla er med glädje och fröjd.
Våra bedrifter har nått översteprästens öron.
Han meddelar att han kommer att anlända här om några dagar.
Är ni glada?
Släpp mig!
Släpp mig, sa jag!
Låt mig gå!
Förbannad vare du, satan, mörkrets herre...
...för denna ondskefulla brödkant, fylld av smärta och smuts...
-Jag vill inte! -Släpp mig!
...som vi girigt sliter ur dina klor och skänker åt dessa.
Det blir för oss...
...som ett makabert skämt.
Jag vill inte ta emot nattvarden.
Låt henne vara. Hon kommer tillbaka.
Här är hon. Säg till de andra.
Marcelo! Kom tillbaka! Gör det inte!
Marcelo!
Ni har inte gjort nåt fel, borgmästaren.
De vill bara ha er väninna. Krångla inte mer nu.
Ge oss veterinären och Vergara, så är problemet ur världen.
-Vad fan skrattar du för? -Jag skrattar inte. Jag är lycklig.
Nu när jag går i kyrkan varje dag och begår nattvarden med fader Ángel-
-behöver jag inget annat.
Här.
Släpp ut den. Låt den flyga iväg.
Okej, dra upp mig! Upp!
Upp! Söderut!
Söderut!
Upp lite till. Upp! Så.
Österut!
Bra. Upp, upp.
Norrut!
Upp!
Ner.
Ja! Bra.
Upp! Upp!
Stopp!
Ner!
Precis där. Håll i. Håll i!
Martín! Duvan!
Sikta på den. Titta, Martín!
Kom igen!
Där! Nej!
Mitt bröst... Mitt bröst...
POLISSTATION
Hej, Antonio.
Vad gör du här? Har du sett nåt?
-Har du hittat dem? -Vilka?
Vilka tror du? Prästen, veterinären och borgmästaren.
Nej, jag har inte sett nån.
-Vad är det, då? -Bondgårdarna är helt tomma på djur.
Getter, får... De har tagit allihop.
Oroa dig inte för det, Antonio.
De har dem i borgen och sliter inälvorna ur dem.
-Hur vet du det? -Jag har drömt om det.
Just det, det var bara en dröm. Tänk inte mer på det nu.
Men i slutet dödar de oss allihop.
Jösses...
-Vad såg du mer? -Det säger jag helst inte.
Men du kom ju hit för att berätta.
När mannen från Rom kommer och tar på sig kläderna-
-bryts cirkeln så att vi kan ta oss ut.
Men prästen dödar oss först, så att ingen får veta.
Antonio... Gå hem och lägg dig.
Du kanske drömmer nåt annat som slutar bättre. Tror du inte det?
Skåpbilarna är här med materialet. Jag har sagt till byborna.
Var ska vi lasta av det?
Vad händer? Vad gör du med honom?
Stackars liten. Vi berättar ingenting, och så blir han rädd.
Du måste gå på gudstjänsten varje dag och ta emot nattvarden.
Få se... Enligt den här finns det en utgång i södra änden.
Kloakerna slutar i La Velilla, invid ån.
Under jord är det enda vi inte prövat.
Nej, vi ska gå hit.
Borgen? Ska vi försöka få tag i myntet?
-Tvivlade du på det? -Det dödade dig nästan.
Det var bara förtrollningar. Jag kan också sånt.
-Du fick en infarkt. -Men jag lever.
Om de ville döda mig skulle de redan ha gjort det.
Paco?
Var har du varit? Jag har tänkt på dig konstant.
Jag har tänkt på dig också.
Jag var säker på att du inte var som resten.
Du är för smart för att bli lurad.
Det blir allt svårare att inte avslöjas.
När jag kommer hit går jag och lägger mig och pratar inte med nån.
Titta.
Här är de. Från dagen då allt började.
Det här finns inte med på kartan.
-Ska vi inte vänta på Paco? -Glöm Paco och fokusera på det här.
Han borde ha varit här nu. Tänk om de har tagit honom!
Då skulle de veta att vi var här och ha kommit hit. Stäng av den där!
-Det är här, till vänster. -Vänta!
Varsågod. Ta med det till dem.
Det är lite av maten jag har lyckats gömma undan.
-Den räcker inte så länge. -Tack.
Du är med dem, eller hur? Med Vergara och Elena?
Ja.
Om du stannar här avslöjar de dig till slut. Du kan väl följa med oss?
Är det här ett skämt?
Följa med er?
Och se er tillsammans varje dag?
Det var inte det jag menade, Merche.
Jag försöker hålla ihop, Paco.
Begär inte mer av mig.
Vet du hur mycket jag har lidit hela den här tiden?
Jag vill hellre konfrontera galningarna ensam-
-än se dig i ögonen och veta att du tänker på henne.
-Är det här? Är du säker? -Ja, det är här.
-Och det var hon? -Veterinären?
Ja, hon med hundarna.
Och det var ingen dröm?
Nej, jag såg henne lika tydligt som jag ser er nu.
-Vad gör du här? -Jag vill inte ta emot nattvarden.
Har du med dig det jag bad om?
Mycket bra. Det kanske räcker.
Ser du? Det finns rester av hans saliv här.
Och i hans saliv kan jag även urskilja en annan smak...
Det är hennes.
Rör dig inte.
Nu har du det.
Vänta! Lämna mig här. Jag orkar inte mer.
Vi är ju framme nu.
Ducka! De får inte se dig!
Vad har de gjort med dig, vännen?
-Vänta, det här är inte rätt håll. -Få se...
Hörde du nåt?
Jag har letat i flera timmar!
Mår du bra?
Du får aldrig mer lämna mig. Hör du det?
-Aldrig. -Vad som än händer.
Vad som än händer.
Kan vi fortsätta nu?
Det är lite lustigt.
Jag minns inte ens för hur länge sen jag bad om att bli förflyttad hit.
Och vet du varför? För att det verkade vara en lugn by.
Innan hade jag jobbat i Burgos och Barcelona. Där blev jag skjuten.
Titta här. Ett rån på La Rambla.
Min fru blev väldigt rädd, så sen flyttade vi hit.
Då måste hon vara glad nu.
Nej, hon är inte här. Hon har åkt hem till sin syster.
Jag kanske aldrig mer får se henne.
Om allt du säger är sant förstår jag inte vad fan vi gör här.
-Det vore bättre om vi var döda. -Inte i dag. Det händer i morgon.
-Va? -I morgon kommer vi att dö.
När mannen från Rom hittar det han söker här.
-Vad är det, då? -Det finns 30 stycken.
Napoleon hade tre. Det var därför han gjorde det han gjorde.
Han tog sig till Moskva för att leta efter ett där.
Men han lyckades inte. Det var för kallt.
Och han med mustaschen... Vad hette han?
-Hitler. -Han hade fem.
Och han visste att en jude hade ett.
Därför gav han sig på dem. Men han lyckades inte hitta det.
Okej...
Föreställ dig vad de här människorna kan göra med alla 30.
Fina du...
-Vänta här. -Vi går allihop.
Vänta här. Ni är som barn.
Fader!
Jag ska hjälpa dig.
Elena! Elena!
Elena!
-Vad gör du? -Jag tyckte att jag såg henne.
-Vem då? -Merche.
Merche? Är du galen? Varför skulle hon vara här...?
-Sa du att vi var här? -Jag ville se om hon mådde bra.
Jag hade rätt. Hon är inte en av dem.
-Det var hon som gav mig maten. -Va?
Har vi ätit mat som Merche gav dig?
-Hon vill hjälpa oss. -Din fru är galen, Paco!
Hon försökte döda mig!
Nej! Gör det inte! Nej!
Nej, nej!
Elena! Elena...
Elena...
Vergara! Det är Elena! Elena!
Hon är borta.
Det finns spår här. Elena!
Bravo!
Santoro, Fabio.
Angelo...
-Hur var resan? -Väldigt lugn.
Följ med. Allt är förberett.
Jag har gjort mitt bästa.
Allt jag har kunnat. Jag hoppas att du tycker om det.
Du har gjort ett fantastiskt jobb.
Det finns några du borde träffa.
-En autograf? Snälla? -Nej, tyvärr.
-Vad har jag gjort? -Lugn, Paco.
-Vad ska de göra? Hur kunde jag? -Bryt inte ihop. Det är deras mål.
-Varför tror du att de tog henne? -Min fru har förrått oss.
-Hon har avslöjat oss. -Glöm det nu. Glöm det!
Isabel! Inget får ta slut.
-Ska vi ta ut de varma snittarna? -Ja, och vinet.
Hit med den där. Jag kan servera.
Inte ditåt! Inte ditåt.
Jag fick åka via Frankfurt. Oerhört tröttsamt.
Men det är det värt. Vi skapar historia.
-Vem tror ni blir ny camerlengo? -Inte du i alla fall!
Ni är visst ansvarig för allt det här.
-Förlåt? -Det här evenemanget.
Jag hörde att ni äger hotellet där jag bor.
Ja, det är enkelt, men vi gör så gott vi kan.
Var inte ödmjuk. Det är inte en dygd som tilltalar oss.
-Förlåt. -Be inte om ursäkt.
Att säga förlåt är oförlåtligt.
Kardinal Mateo Lagrange.
Om Ers eminens ursäktar mig...
-Helvete! -Har du sett, min sköna?
-De har det värre än du. -Släpp den där!
Vi är instängda. Ingen är tillräckligt god för att få fly.
Inte ens den där jävla duvan.
Vad är det här?
Här är hon!
Hon lever. Hon har puls.
Elena...
Vi ska få ut dig härifrån. Allt kommer att bli bra, jag lovar.
Fader! Vart ska ni?
Fader!
-Fader! -Låt honom vara.
Han har saker att göra.
Döda påskdjuren, välsigna er-
-och blodet ska bli tecknet.
Det ena eller det andra. Man kan inte få både och. Man måste välja.
Du väljer.
Elena!
Som ett lamm som förs bort för att slaktas, öppnade han inte sin mun.
Det var du! Jag gjorde ingenting!
Du borde vara stolt.
Vänner från alla världens hörn är här för att bevittna denna stund.
Men hys inga tvivel om att du är den mest älskade.
Det är därför du är här och inte där nere med dem.
Det som har påbörjats måste avslutas.
Inga påhitt nu.
Kom, då.
Elena... Elena!
När jag mötte dig visste jag att du var den utvalde.
Fabio behövde nån som du, en stark man-
-som kunde stå emot i alla år utan att knäckas.
Du är seg.
Du har skyddat myntet med ditt liv, trots alla motgångar.
Du har klarat alla prövningar.
Det var därför jag gav det till dig.
-Det var därför jag gav det till dig. -Det var inte du. Det var Giacomo.
Min käre Manuel... Har du verkligen inte förstått?
Att tro...är att vilja tro.
Att tro är att vilja tro.
Minns du?
Du är ett helgon...
...som Judas.
För tack vare dig har vi nu de 30 mynten.
Du, satans lamm, som för med dig världens synder.
Skåda den nye påven.
-Bravo! -Bravo!
Mina mörkrets bröder!
Vi är här för att fira ankomsten av en ny tidsålder.
Födelsen av en ny ordning!
Paco!
Vart är du på väg, Paco?
Paco!
Elena kan inte botas av nån läkare.
Din fru kan fortfarande förlåta dig.
Självklart. Ni kan lösa det.
-Om hon kommer närmare skjuter jag. -Paco. Du hör hemma här hos oss.
Lugn.
Lugn, min sköna...
Kära bröder! I dag är vi samlade här...
...för att den här dagen är början på slutet!
Helvete. Han kommer att krocka som jag. - Stanna! Stanna!
Stanna!
Kom igen, Antonio!
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com