EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
EFTER ROMANEN AV RICHARD K MORGAN
Det här är en spökhistoria.
Berättad i det eviga livets tidsålder.
Tekniken har besegrat döden.
Men med en evig framtid
följer ett evigt förflutet.
Vi åtföljs av gengångare...
...förvrängda uppenbarelser sprungna ur vår djupaste smärta.
Men ibland...
...vill vi hellre dö själva.
Jag har dig
Under min hud
Jag har dig
Djupt inom mitt hjärta
Inom mig
Så djupt inom mitt hjärta
Du är en del av mig
Jag har dig
Under min hud
Och jag har försökt
Att inte ge efter
Jag sa att den här affären
Aldrig kan sluta väl
Men varför ska jag försöka stå emot?
När jag vet det så väl, älskling
Jag har dig
Under min hud
Jag beklagar om drinken var en besvikelse.
Det är inte du. Nerverna i den här suger.
-Ett syntetiskt fodral? -Känns som en latexhandske.
Allt smakar som sågspån med curry.
Skulle du föredra ett organiskt fodral?
Jag är på resande fot. Mellan stjärnorna.
Och vad för dig ända hit till Maghda Prime?
Jag letar efter nån.
Takeshi Kovacs?
Ursäkta?
Det ryktas att han kommer hit ikväll för att driva in skulder.
Är nån av de här nollorna han?
Jag vill gärna hjälpa dig,
men vad jag vet är Takeshi Kovacs ute och letar efter sin kära Quellcrist Falconer.
Det låter som rent skitsnack.
Det är det inte.
Menar du att Takeshi Kovacs, den sista Envoyen,
och Quellcrist Falconer, revoltledaren, hade en affär?
Om du menar en passionerad allians
som sträcker sig bortom såväl tidens som dödens gränser,
så är svaret ja: De hade en affär.
Det visste jag inte.
Du vet visst mycket om honom.
-Jag ser mig själv som en expert på ämnet. -Bevisa det.
Ospårbar valuta.
Du får mer om du pekar ut honom.
-Vem då? -Jag sa ju det.
Ett brutalt personangrepp har tyvärr gjort mitt minne en smula... opålitligt.
Du kanske kan påminna mig.
-Vad var det du hette? -Hörru!
Du jobbar inte här. Sluta trakassera kunderna.
Jävla AI.
-Har du sett en sändare här? -En sändare...
Han är en holo. Snacksalig typ som tjatar om den koloniserade världen.
Är nåt av det sant?
Om jag nånsin hittar hans sändare, använder jag den som måltavla.
Jag sluter ögonen
Och försvinner bort till ljudet Av en gammal symfoni
Du, jag letar efter nån som heter Takeshi Kovacs.
-Känner du honom? -Folk här gillar inte frågor.
Vem av er är Kovacs?
Allvarligt?
Det kvittar hur du ser ut. Ta dina pengar och försvinn.
En illusion av dig...
Jag är Kovacs.
Skitsnack.
Jag är Kovacs.
Båda ljuger.
Ge mig pengarna. Jag är den riktiga Takeshi Kovacs.
Jag anade att det kunde bli så här. Red ut det.
Vinnaren får betalt.
Sen jag vill aldrig höra av Takeshi Kovacs igen.
Jag blev nog kär i en illusion
Jag blev nog kär i en illusion av dig
En illusion av dig
Varför så bråttom?
Partner.
Kovacs?
Är det du?
Livs levande, även om jag ser annorlunda ut.
Varför sa du inget? Pengarna finns i baren.
De ligger i din ficka.
Du tog dem och lämnade de andra att slåss om en tom portfölj.
Okej...
Inte helt tom.
-Visst. -Du bommade.
Okej. Här.
Ta dem.
Du är skyldig dubbelt så mycket. Hur ska jag kunna lämna planeten?
Okej. Det finns ett jobb till. Du får min andel.
Lugn.
Jag är bara budbärare.
-Jag fick i uppgift att hitta dig. -Hur fan lyckades du?
För det första har du en bredbandig sändare på höften.
Takeshi Kovacs går ingenstans utan sin galna AI.
Jag gillar inte att bli avbruten.
Du hade knappast sagt ja. Och jag har en deadline.
-Horace Axley vill prata med dig. -En Meth.
Han har ett jobb åt dig. Det är kortvarigt.
-Jag jobbar inte för Meths. -Det har du gjort förut.
Inte en chans.
Det kvittar vad han erbjuder.
Glöm det.
Okej.
Som sagt: Jag har en deadline.
Och du ville ju lämna planeten.
Du sköt mig i ryggen.
Organiska skador är inte personliga.
Det är affärer.
Heder står i vägen för vinst.
Får jag gissa? Du är Axley.
Känner du till ONI? Du kunde ha läst på lite.
Jag hatar att bli skjuten.
Jag trodde inte att du skulle svara.
Jag hatar Meths också.
Det här kanske kan blidka dig.
Om du godtar mitt erbjudande får du det här fodralet.
Skräddarsytt och designat av Khumalo Bioware.
Endast för militärt bruk.
Snabb läkning och reaktionstid,
och biometriska magnetplattor med mera. Kan det övertala dig?
Brukar du inhämta samtycke med hjälp av handfängsel?
Det var inte mitt beslut. Min kollega fixade konstruktionen.
Din prisjägare, menar du.
-Hon har visat sig vara effektiv. -Hon är psykopat.
Det låter som en komplimang.
-Jag fixar det. -Det behövs inte.
Första regeln för en Envoy: Jag kontrollerar konstruktionen.
Vet du vad jag hatar mer än Meths och att bli ihjälskjuten?
Att bli underskattad.
Det här är inte verkligt. Din stack ligger i gel.
Du får ingen ny kropp utan mig.
En minut!
Sen får du återvända till Maghda Prime i vilket salongsunderhållarfodral du vill.
Bäst att det är bra. Jag har alltid velat spela piano.
-Jag behöver ditt beskydd. -Från vad?
Det är krig där jag bor.
Anlita vakter eller åk bort. Eller flytta.
Jag kan inte ge upp mina affärer. Ingen kan skydda mig bättre än du.
-Det kvittar. -Du får vad du vill.
Det räcker inte oavsett vad det är.
Quellcrist Falconer.
Tänk igenom vad du säger.
Jag kan visa dig var hon är och betala så att ni kan försvinna.
-Jag tror dig inte. -Jag kan visa dig.
-Jag kan ge dig henne. -Hur då? Hur vet du att det är hon?
Har du hennes DHF?
Har hon fått ett nytt fodral? Var fan hittade du henne?
Jag svarar när du kommer hit.
Om du håller mig vid liv.
Falconers liv mot mitt. Ger du mig ditt ord?
Om du ljuger
har du mitt ord på att jag är det sista du ser
innan din stack slits ut ur din ryggrad.
Jag korsade stjärnorna i ett koloniskepp innan stackar uppfanns.
Jag lämnade en döende jord för en ny värld.
Du skrämmer mig inte, mr Kovacs.
Jag vet vad du drömmer om.
Skaffa fram en spegel.
Och be din prisjägarpsykopat sända dit min AI.
Redan ordnat.
Om man levt länge nog
finns det inga platser kvar som inte är hemsökta.
Jag ser pojken inuti mannen.
Alla har sina spöken.
De klamrar sig fast vid oss som skuggor.
Men om man jagar skuggor...
...om man är dum nog att leta reda på sina spöken...
Överlev. Det är en order.
...kanske man själv blir en.
Tak.
Tack för att du valde Psychosecs omladdningspaket,
det bästa inom elegans och avskildhet.
En spegel.
Avläsningarna visar att du känner dig fodralsjuk.
Jag har meddelat jourpersonalen. Medicinen är på väg.
Lägg dig ner och slappna av.
Syrenivån är låg.
Omladdningen är klar.
Axley.
Fan. Axley. Vakna.
-Var är hon? -Borta.
Berätta!
Axley.
Helvete.
Ser du det här?
"Det var mitt i sommaren och mitt i natten,
och stjärnorna i sina omloppsbanor sken blekt natten igenom."
Ja, men det är inga stjärnor.
Angelfire.
Då är vi på...
...Harlan's World?
Finns det fler planeter med de äldstes Orbitaler?
Hemma igen. Hurra.
-Hur länge sen var det? Fem år? -Snarare 30.
Alla gudsförgätna planeter vi varit på bara för att hamna på ruta ett igen.
Du svor att aldrig återvända. Vad förde dig hit?
Horace Axley.
-Och vem kan det vara? -Han där.
Du milde.
-Vi kom nyss. -Jag dödade honom inte.
Vad skönt med omväxling.
Borde vi inte gå?
Här finns en mördad Meth. Jag lär få skulden.
Axley sa att fodralet är vapenförstärkt.
Måste bara vara inom räckhåll.
Kära nån, då.
Nu går vi.
En överföringsstation. Ta det som ett tecken.
Jag måste få veta vem som dödade Axley.
Vi vet inte vad han minns efter en omladdning,
och som du redan konstaterade lär det anklagande fingret pekas mot dig.
Om du åker fast blir du gripen och jag raderad.
-Att välja att stanna... -Välja?
-...är självdestruktivt. Rena självmordet. -Jag stannar.
Du fattar inte. Axley var en Meth.
Han borde ha varit ohotad, men han var livrädd.
Han ansåg sig behöva skydd, och det stämde.
Och om det stämde...
...kan det om Quell också stämma.
Quell?
Han sa att hon är här. Han skulle bevisa det om jag skyddade honom.
Jag förstår. I så fall...
...behöver vi nånstans att bo.
Jag vet ett ställe. Ett gammalt AI-hotell som en vän ägde förut.
Terrorattentaten har även minskat i centrala Millsport.
Förhandlingarna med Joshua Kemp pågår...
Kolla flödet. Axley sa nåt om ett krig.
Vi verkar ha hamnat mitt i det.
Sann frälsning finns i försakelse.
Bli Försakare och forma världen som du vill. Förlust- och smärtfritt.
Nej, tack.
Gör en sökning på Konrad Harlan och kolla vad den jäveln håller på med.
Lystring. Ett viktigt meddelande från guvernör Harlan följer.
Det där är inte Konrad.
Enligt Array har Konrad avsagt sig sin ställning, och allt annat.
Skojar du?
I hans frånvaro har dottern Danica axlat hans mantel.
Låt mig gissa. Hon var enda kandidaten.
Det stämmer bra.
Medborgare i Harlan's World, i 20 år har Quellistupproret stört våra liv.
Gruvor har saboterats,
metalleveranser har attackerats och vårt folk har tvingats bort.
Vi har kämpat emot terroristerna hela vägen,
försvagat dem och jagat bort dem från våra städer.
Men vi har också lidit stora nederlag.
På grund av den delade bördan
har jag nyligen inlett samtal med Quellistledaren Joshua Kemp.
Revolutionen har visst också ett nytt ansikte.
Jag har sett nog.
Efter långa förhandlingar
har vi enats om att konflikten måste få ett slut.
Vapenvilan träder i kraft omedelbart.
Gruvverksamheten återupptas imorgon.
Om vapenvilan bryts kommer vi att agera ögonblickligen.
Men ikväll, som er guvernör och som min fars dotter,
är jag stolt över att kunna säga att vi är säkra på Harlan's World.
Tack. God natt.
Gratulerar. Du har skapat fred i världen.
Min far brukade säga att en vapenvila var ett andetag mellan strider.
Det räcker. Nu måste protektoratet kalla tillbaka sin överste.
Nu finns inget skäl att stanna.
Metallen till en stor del av stackarna kommer från våra skyttegravar.
Vi är det eviga livets källa, Stone.
Överste Carrera har all anledning att stanna.
Dessa är det enda som står mellan protektoratet och oss.
Du har för höga tankar om dem.
De äldste är utrotade.
Alla som bygger vapenförsedda satelliter vi inte kan skjuta ner bör tas på allvar.
Sa din far det också?
Snarare Quellcrist Falconer.
Håll ett öga på överste Carrera.
Låt honom inte hitta ett svepskäl att stanna.
Vi har nog gått fel.
Det finns inga nedlagda hotell här.
Ägaren betalar mycket för att inte synas.
Är det en av dina mer tvivelaktiga bekanta?
Om yakuzan är tvivelaktig.
Yakuza?
Gudfadern har ett tiotal gömställen och hemliga fängelser.
Jag har varit där förut så...
Fan, Poe.
Du fick en glitch.
Där är du ju.
-Försök hänga med. -Självklart.
-Vart ska vi? -Jag sa ju det.
Jaha.
Är vi framme snart?
Här är det.
Är det verkligen säkert?
-Du är gripen. -Vad kul att se dig, Jaeger.
Tillräckligt säkert.
Ursäkta mig. Jag ska gå och konfigurera nanosvärmen.
Inkräktare! Ingen får gå in här!
Vem fan tror du att du är?
Vill du dö?
Svara mig.
Jag är Tanaseda Hideki. Huset är mitt.
Tanaseda skulle aldrig använda ett lumpet stridsfodral.
Inga pilar och kulor kvar. Med sorg vi faller.
Jag måste slå fienden och ge min kropp åt fältet.
Var har du hört det?
Jag sa ju att jag är Tanaseda Hideki.
Om du fortsätter vara respektlös, vem du än är...
...så sliter jag dig ur fodralet.
Jag gick nästan på det.
Bara ett litet misstag.
Jag är Tanaseda Yukito.
Känner du inte igen ditt eget barnbarnsbarn?
Farfar?
Nu när du säger det ser du bekant ut.
Fodralet är värt massor.
Det är specialanpassat.
Bevara fodralet.
Nanosvärmen är klar nu, så om du kopplar in sändaren
kan jag hjälpa till att reda ut det här missförståndet.
Eller kanske inte.
Så lumpet är det inte.
Du ska dö.
Men först ska du förklara för min farfarsfar
varför du kan släktens dödsdikt.
Det är nog ingen bra idé.
Det här är alltså mannen som vågar bruka mitt namn.
En tung börda,
som inte är värd att stjäla och är svår att bära.
Mitt namn utgör ett eget ok.
Han imiterade gammelfarfar och dödade två av mina män.
Varför kan du vår dödsdikt?
Du läste upp den för mig för nästan 300 år sen
i ett tehus i Nya Hokkaido.
Dåraktiga barn!
Vet du vem du har eskorterat förbi mina vakter?
Vill du skära ut min stack också och ge den till honom?
Nej, vi slog honom.
Han utgör inget hot.
Visa honom.
Förlåt mig, fader.
Du illustrerade en poäng.
Jag förstår inte.
Han är en Envoy.
Han lät dig slå honom för att han ville ha publik.
Dikten skulle få dig att foga dig.
Eller hur, Takeshi-san?
Jag kom inte för att hota dig, utan för att be om en tjänst.
Jag behöver nånstans att bo, utanför nätet.
Det visste inte mitt barnbarnsbarn.
-Jag ska bättra mig. -Börja med att utrymma huset.
Den här mannen hjälpte mig när Stronghold hade fallit,
då en av våra egna förrådde mig.
Han tillfångatogs av protektoratet och torterades på alla tänkbara vis.
Men han avslöjade mig aldrig.
Låt honom vara i fred!
Yukito är ung, men det där gjorde mig besviken.
Släktingar brukar göra det.
Du uttrycker dig i underkant som vanligt.
Har nåt annat ändrats?
Jag letar ännu.
Horace Axley sa att hon var här och att han kunde bevisa det.
Jag skyddade honom, men det var för sent.
Jag känner Axley sen länge, Takeshi-san.
Han skulle ljuga för djävulen själv om han tjänade på det.
Nån blev galen på honom. Den här gången ljög han inte.
Jag låg inte bakom Axleys död.
När du var här senast
misstänkte du att din syster hade gömt Quellcrist Falconers DHF.
Har det slagit dig att Reileen kanske ljög?
Axley kanske bara lockade med Falconer för att få som han ville.
Varje minut av varje dag.
Men så länge det finns minsta chans att det han sa är sant,
kan jag inte släppa det.
Det är inte kärlek,
utan besatthet.
Aldrig förr har en Songspire grott i fångenskap.
Ett experiment som roat mig genom århundraden.
Du låter som en vetenskapsman.
En kvarleva från en övergiven tid.
Cellerna i våra kroppar dör och ersätts hela tiden.
När vi åldras blir vi en kopia av en kopia,
sämre för varje gång.
Meths kringgår det.
Gör vi det?
Vi överför våra medvetanden till nya fodral,
men själen kanske också blir sämre.
Vi kan inte kvantifiera förändringen, men vi är inte desamma.
Jag är inte den jag en gång var.
Inte du heller.
Det är nog inte hon heller.
Jag behöver ingen uppläxning.
Jag borde gå tillbaka.
Tiden är den främsta av alla krigare.
Det den inte förstör
förändrar den till nåt oigenkännligt.
Tiden raserar allt.
Vi pressar våra ryggar mot tomrummet
och klamrar oss desperat fast vid det förflutna...
...vid våra spöken...
...och vid oss själva.
Jag ber om ursäkt.
Vårt gamla stamställe är tyvärr, precis som jag...
...ganska nedgånget.
Kanske skulle Nevermore vara ett mer passande namn.
Finns det whisky?
Jag tror att de tidigare hyresgästerna lämnade en skaplig flaska...
Oj! Singelmalt.
Då är det okej.
Jag nöjer mig med en säng och en lugn kväll.
Innebär det att du återigen har gått segrande ur striden?
Jag avskyr planeten,
jag vet inte hur jag ska hitta de som dödade Axley
och jag är inte närmare Quell än förut.
Så...
...svaret är nej.
God natt, Poe.
God natt, sir.
Jag orkar inte mer.
Det är en hopplös jakt efter dig bland stjärnorna.
Det här är inte verkligt.
Du är bara ett hjärnspöke.
Det är allt som finns kvar.
Du är borta.
Du har fått ett svar, Tak.
-Det är där du inte letar. -Vad betyder det?
Vi trodde att stackarna skilde medvetandet från kroppen,
men det är mer invecklat än så.
Det räcker nu. Antingen så är du död eller inte.
Våra kroppar vet saker,
vår hud, våra ben och vårt kött minns det vi har varit med om.
Vad minns kroppen du har nu?
Känn det du kände då.
Då minns du vad du såg.
Tillståndsberoende minnen.
Quell!
Jag gjorde som du sa.
Jag överlevde.
Jag är inte här för din skull.
Undertexter: Love Waurio