EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
BASERET PÅ RICHARD K. MORGANS ROMAN
Man siger: "Storme får et træ til at sætte dybe rødder."
De storme, der skabte mit fængsel, må have været voldsomme.
Rødderne var uigennemtrængelige.
Der var ingen udvej.
Hjælp mig!
Indtil jeg hørte dig.
Hvem er du?
Du kommer ikke herfra i den krop!
Quell.
Jeg måtte finde dig.
Det var, som om jeg var fanget i en drøm.
Jeg måtte vågne.
Det var vist ikke virkeligt.
Det næste, jeg husker er, jeg stod på gaden
og så dit ansigt på en nyhedsbølge.
Jeg vidste bare, jeg ikke kunne lade dig dø.
-Hvorfor? -Vi kendte hinanden for længe siden.
Men jeg så anderledes ud dengang.
Kan du huske ham?
Det kan jeg ikke.
Måske blev din stack skadet under backup eller dekanteringen til klonen gik galt.
Måske skabte jeg et fængsel, jeg fortjente.
-Nej! -Det ved du ikke.
Du siger, det er næsten 300 år, siden jeg døde.
Nu er jeg her og dræber bare meth'er?
-Og jeg aner ikke hvorfor. -Du nævnte skrig.
Og om de hørte det.
-Jeg ved ikke, hvad du taler om. -Jeg så dig faktisk i et minde.
Du var på Sjælemarkedet.
Du ridsede noget ind i porten.
Det her.
Jeg tjekkede Array, der er intet.
Jeg forstår det ikke.
Hvad med hvordan?
De tror, du har et våben, de vil have.
-De? -Harlans, Protektoratet.
Og ikke bare dem.
Jaeger.
Han er her.
Og hvor end han går, følger et helvede efter.
Han helmer ikke, før han får det, han ønsker.
Vi ved, at strømmen til Cirklen blev slukket manuelt inde fra fængslet.
En af teknikerne lod envoy'en flygte.
Jeg stoler på, du finder ham.
Jo længere han skal jage, des farligere bliver han.
Er du ikke med ved forhørene?
Kovacs blev født på planeten og har rødder her.
Jeg graver en af dem op.
Hvad vil han?
Han vil have hævn.
Han rekrutterede mig til CTAC, da jeg var barn.
Han opdrog mig som en søn, da jeg behøvede en far, og brugte det...
...til at gøre mig til morder.
Han tilgav mig aldrig for at afskrive
den soldat, han opdrog mig til at blive.
Eller...
...for at finde noget bedre.
Vi er i fare her, Quell.
Jeg kan hjælpe dig, men jeg må få dig i sikkerhed.
Hvis jeg kan få os væk fra planeten,
stoler du så nok på mig til at tage med?
Ja.
Så går jeg.
Jeg kender kun én, der kan skaffe os begge overførsler.
-Jeg tager med. -Nej.
Dit ansigt vækker mere opsigt end mit.
Du forstår, når du husker.
Kan du vente her, til jeg kommer igen?
Dit menneske vil dø.
Mr. Kovacs kommer sig utroligt hurtigt.
Har du set dusøren på ham?
Hele planeten vil jagte ham.
Jeg forsikrer dig, at dette sted er fjernet fra alle offentlige registre.
Og nu hvor jeg har skjult vores digitale tilstedeværelse,
er vi så sikre, som vi kan blive.
Det sagde arkæologerne også, lige før de alle døde.
Ikke allesammen.
Miss Trepp. Hvordan ...?
Stedet er jo skjult.
Næste gang du vil sludre, bør du huske at lukke forbindelsen.
Hvor er Kovacs?
Mr. Kovacs er her ikke.
MR. KOVACS ER HER IKKE
Så jeg foreslår, at du går.
Før jeg må smide dig ud.
Når man taler om solen.
Tro mig.
Du ønsker ikke denne dusør.
Du er på det gamle Happy Face Motel.
Og det er du ikke, dame.
For helvede, Poe!
-Ingen skade sket. -Ingen skade sket?
Hun trængte kun ind i holo-form.
Du lod en dusørjæger komme herind.
Nu kan hun finde os. Så kan hun også finde Quell.
Forstår du det?
Det var et fejltrin, ja.
Som da du ikke nævnte, min krop har en bio-sender.
-Jeg vil finde hendes placering... -Nej. Jeg tager mig af det.
Vi skal væk fra denne klippe.
Jeg beder dem. Det er uklogt at gå uden for disse vægge.
Det er Harlans Dag.
Gaderne vrimler med folk, politi, Protektoratet...
-Hvem fanden er du? -Dig 301.
-Jeg.. -Du er en service-AI.
Så du har tavshedspligt, ikke?
Hvis jeg bliver betalt.
Klart.
Du er hyret.
Beskyt min ven ovenpå.
Jeg har ikke længere brug for dine ydelser.
Det var ikke min mening.
Det var ikke dig.
Det var mig.
Aldrig mer' er nu i dine hænder.
Jeg kan ikke høre jer!
Fantastisk!
Hvad siger I?
Overførselspassagerer bedes bemærke, at alle private porte er lukket.
-Hvad er det for en lugt? -Desperation,
-næringsbad, kropslugt. -Hvorfor skal vi være her?
Det er jo tradition at byde de oprindelige grundlæggere velkommen på Harlans Dag.
Det kan ikke opveje at være på en offentlig station.
Især ikke for den opblæste nar.
Dugan! Hvor skønt at se dig rigtigt.
Husker du min partner, Jarek?
Jeg havde foretrukket et privat overførselssted.
En sikkerhedsforanstaltning.
Jeg har begrænset al transport til ét sted.
Prøver envoy'en at flygte, får vi ham.
Du antager, han flygter, men måske søger han sit næste offer.
Og du skulle have aflyst denne latterlige helligdag.
At samle så mange meth'er er dumt under omstændighederne.
Harlans Dag er blevet fejret hvert år, siden min far grundlagde denne planet.
Vi grundlagde den. Konrad yndede også at udelade den del.
Jeg vil ikke.
-Bare kort tid. -Jeg vil ikke!
Hør, du er sikrere på Latimer.
-Du får en ny krop. -Det vil jeg ikke!
Hendes afgang er lige nu. Få hende afsted.
-Nej. -Hvad sker der her?
Guvernør, tøsen vil ikke afsted.
Hør, giv hende et øjeblik. Hun er bange.
Er det rigtigt?
Er du bange for at undvære din far?
Jeg ved, hvordan det er.
Må jeg give dig et råd?
Frygt holder en tilbage.
Det forhindrer en i at se verden, som den er.
Mange mænd, meget ældre end dig, overvinder det aldrig.
Men er man stærk
og kan slippe frygten,
kan intet stå i vejen for en.
Hvis du elsker din far,
så voks fra ham.
Guvernør.
Tak.
Afsked er aldrig let.
-Sød tale. Kan vi gå nu? -Okay.
-Kender jeg dig, oberst... -Carrera.
Det handler om den sidste envoy. Jeg hører, I kender hinanden.
-Har du hørt fra ham? -Jeg har ikke hørt om oberst Carrera.
Har du aldrig sat dit præg på denne verden?
Berømmelse er tåbens idé om ære. Jeg foretrækker at lykkes.
Måske er din ære en, der ikke er færdig.
Den sidste envoy rejste sig fra mørket i den evige opbevaring
benådet af det Protektorat, du tjener.
Hans navn lever, ligesom hans legende.
Nager det dig at høre hans navn blive nævnt igen?
Ham, der slap væk.
Flot træ.
Vi har fældet så mange, men vi ved knapt nok, hvad de er.
Jeg kunne få dig dræbt for det.
Og jeg kan få dig slettet.
Hvorfor tror du, du kan det?
Det var mig, der brændte Innenin. Jeg fangede Munharto.
Jeg udslettede Stronghold og besejrede Falconer.
Ser du,
du behøver ikke mit navn, når du ved, hvad jeg har gjort.
Hvad jeg er i stand til.
Kovacs har måske spillet loyal og taget straffen for dig,
men tag ikke fejl, gamle mand.
Jeg kan knuse dig så grundigt, at der intet er tilbage.
Intet navn, ingen familie, intet liv.
-Medmindre? -Du finder ham og fører ham til mig.
Så overlever du og dine.
Takeshi Kovacs har det med at koste folk alt, hvad de har.
Spørg dig selv,
om du vil være en af dem?
Hold magnethænderne i ro, eller jeg blæser hul i din rygsøjle.
-Du sagde ikke farvel. -Det gør vi nu.
Flot, men jeg vidste, hvad jeg gik ind i.
Envoy-intuitionen virker vist ikke så godt.
Jeg har ikke tid til, du jagter mig. Jeg skal nå noget.
-En byttehandel. -Du har intet af interesse.
Anil Imani.
Dusøren på mig er nok høj, men Anil sprang fra nummer 256 til nummer 4,
den dag, jeg gav dig fem stacks.
Jeg gætter på, han er familie.
En bror?
Ja, det er envoy-intuition.
Optager alle detaljer. Sådan finder jeg ham, hvis du lader mig.
Fuck, politiet kommer herhen.
Beslut dig hurtigt, før de gør det for dig.
Kom så.
Hvad er kodeordet?
Kodeordet er: "Du har stuearrest." Åbn døren.
Nu!
Du er så kedelig, mor.
TJ, tror du, det her er en leg?
Det var heldigt, politiet fortsatte. Hvad tænker du på?
Undskyld. Jeg kedede mig.
Mor fik mig til at pynte op hele dagen.
Det er bedre end det, jeg vil gøre ved dig. Kom så. Gør det færdigt.
Er det så din knægt?
Men ikke i sin fødselskrop.
Hans koordinering tyder på, han har haft den i et års tid.
-Måske mere, hvis han lider af krigschok? -Du kender ham ikke.
Nej, men jeg kender blikket.
Han ved, der kan ske dårlige ting.
Hvad skete der? Blev han fanget i krydsilden?
Han trådte på en landmine.
Og sprang i luften.
Så du lejer en barnekrop på Harlans.
Den månedlige leje må være sindssygt høj.
Og dog bruger du så mange kreditter på Anil.
Det løser dusøren for dig.
Så kan jeg ikke finde ham.
Du er måske den bedste dusørjæger i de beboede verdner,
men du er ikke trænet som mig.
Så...
...bed mig om at blive din partner igen.
Tag ikke røven på mig, Kovacs.
Det gør jeg ikke.
Er det så på plads?
-Vent. Hvordan kontakter jeg dig? -Rolig.
Du hører fra mig.
Glædelig Harlans Dag.
På et kryoskib fyldt med menneskefostre
søgte Konrad Harlan og hans besætning efter et nyt hjem.
Destinationen?
En planet omkranset af orbitaler, rester af en uddød fremmed civilisation.
Men Konrad fandt et hul i planetens forsvar...
Jeg dør.
...og styrede modigt skibet sikkert igennem.
De må dø!
Af denne dårskab.
På denne måde og kun på denne måde
vil jeg være fortabt.
...men til sidst blev han rigt belønnet
med det største fund af elder-artefakter i de beboede verdner nogensinde.
Hvor er førstehjælpskassen?
Bag baren.
Konrad og hans hold begyndte at udforske området...
Der er kun whisky.
Der er også gin.
Med tiden fulgte arkæologer og deres AI'er udgravninger af artefakter
i et enormt omfang.
Omsmeltet giver de den nødvendige legering til at lave stacks af.
Jeg frygter ikke smerte.
Kun resultatet af den.
Af rædsel.
Så er det nok med det og med det her.
Overlad mig dog til min desperation, miss Dig.
Min fejl har gjort mig ubrugelig som en tom flaske.
Det var aldrig sket, hvis jeg havde genstartet.
Senderen,
Cirklen,
dusørjægeren.
-Mr. Kovacs gjorde ret i at fyre mig. -Mr. Kovacs er en narrøv.
Og alligevel påtager du dig min gamle rolle.
Poe, arkæologerne er væk. Ingen er interesseret i elder-historie.
Jeg kender også til at være uden formål.
Ledige timers knusende vanvid.
Årti efter årti med formålsløs sjosken rundt.
-Jeg har oplevet det! -Det har jeg også.
Jeg behøver det her.
En Dig er intet uden en udgravning.
Ja.
Og et hotel er intet uden en gæst.
Jeg ved, hvad jeg må gøre.
Jeg skal bare finde styrken.
-Jeg må se ham. -Han sidder i møde.
Jeg kan vente.
Du bærer ikke nag, vel?
Du skulle være blevet væk.
Du agerer, som er du familie, men Tanaseda er ikke din far.
Rolig, Julio. Jeg prøver ikke at stjæle din arv.
Jeg er træt af fædre.
Jeg ser potentiale. Jeg kan skabe noget andet.
Vi beskytter. Det sværger jeg.
Jeg ved, hvad du tænker.
-Men Protektoratet kan ikke fikse grimhed. -Fuck dig.
Godt at se dig.
-Hvor længe var jeg nede? -Et stykke tid.
-Din sidste mission... -Gik galt, ja.
Jeg har fået nok af dette VR-kursted,
Jeg er klar til at komme ud.
Du er som mig.
Ubøjelig.
-Hvorfor har jeg min fødselskrop? -Den er nyttig, hvor du skal hen.
Hvor er det?
Til Harlans.
Du skal hjem.
-Fremskridt? -Ikke endnu.
Vi har været i gang i timevis. Ingen taler.
De vil tale for mig.
Nej, stil dem i køkkenet.
-Stone. Fyrværkeriet... -Det fyldes i raketterne lige nu.
-De bliver klar. -Godt.
Det bliver vist et udstyrsstykke.
Det er på tide, at sorgen over min fars fravær stopper.
Med våbenhvilen vil folk fejre dagen.
Du trængte til adspredelse.
Jeg tror dog ikke, at vin og kønne lys
får folk til at glemme den opvisning i kejtethed,
du kaldte en henrettelse.
Tak for din vurdering.
Var du her i mere end 24 timer, tillagde jeg den måske større vægt.
Det var det, jeg kom for at sige.
Jeg bliver.
Det er bedst, jeg er her, hvis andet nu kører af sporet.
Du skulle høre det fra mig.
Er det en trussel?
Det er ingen skam at behøve hjælp.
Det var ambitiøst at følge i din fars fodspor,
men vi ved begge, de er meget store.
Vi ses i aften.
Du finder sikkert en måde at overgå dig selv på.
GØR DET PERSONLIGT
Miss Falconer.
Jeg er Poe, din ydmyge vært.
Tidligere vært.
Jeg har forfriskninger.
Må jeg?
Tak.
Har vi mødtes før i aftes?
Ikke officielt.
Men jeg føler, vi har været rejsekammerater i lang tid.
Alle kender mig bedre, end jeg gør.
Det er til dels, derfor jeg er her.
Jeg står på en måde ved en korsvej.
Mr. Kovacs nød altid godt af dine råd,
og jeg tænkte, om du kan give mig lidt af det klarsyn.
Hvad mener du? Vi har været langt fra hinanden.
Hvordan kunne jeg give ham råd?
Er det så svært at tro, at han har et stykke af dig med sig?
Du forstår at formulere dig, Poe.
Forstår at...
Miss Falconer.
-Tilgiv mig. Jeg har forstyrret dig. -Vent.
Du havde et spørgsmål.
Sig frem.
Savner du hende?
Den kvinde, du var.
Som du ikke mere husker.
Det er som at savne landjorden.
Når man svømmer for langt ud i havet.
Den er under en i dybet. Uden for rækkevidde.
Man flyder oven over den
og kan ikke røre den, og dog...
...er den der.
Jeg tror, jeg forstår.
Tak,
for det poetiske svar.
-Må jeg spørge om noget? -Selvfølgelig. Spørg løs.
Jeg skal søge på Array.
Hvad er dit søgeemne?
Jeg må vide, hvem jeg var.
Det forstår du.
Gør du ikke?
Jeg vil lade dig være alene.
Genkender du det her?
Jeg undersøger det.
-Kom du for det? -Nej.
Jeg behøver transport fra planeten. Til mig og hende.
I aften.
Falske identiteter til jer begge. To kroppe venter ved ankomsten.
Med de nye begrænsninger skal guvernøren godkende haste-overførslen.
Din anmodning er næsten umulig.
Det er sikrest for alle at få hende væk.
Ikke, hvis de opdager, jeg hjalp jer på flugt.
En mand besøgte mig i dag.
Carrera.
-Hvad ville han have? -Dit liv.
Har du givet ham det?
Noget gæld skal betales med samme mønt.
Blod for blod.
-Du er ikke min eneste bekymring, Takeshi. -Men hun er min.
Jeg har allerede forrådt én i dag.
Udødelighed betyder at leve evigt med det, vi har gjort.
Jeg har levet med nok fortrydelse. Har du ikke?
Du får dine overførsler, identiteter og kroppe.
Til hvilken pris?
Husk, hvad jeg sagde, da vi talte sammen sidst.
Med tiden forvandles selv kærlighed til støv.
Prisen er...
Modbevis det.
For at fejre Harlans Dag ser vi tilbage
på nogle af de største udfordringer, Harlan stod over for i sin ledelsestid.
På denne dag for næsten 300 år siden
blev Millsport rystet af et af de voldeligste quellist-angreb.
Terroristlederen, Quellcrist Falconer, og hendes envoy-hær
angreb planetens største legeringscentral.
Bygningen blev ødelagt,
og adskillige Protektorat-embedsmænd og uskyldige borgere blev dræbt.
Godt nyt. Vi bliver overført. Vi mangler bare godkendelse
Med det højeste antal dræbte...
Hvorfor sagde du intet?
...kunne intet standse kvinden, der ville genindføre døden.
Det er Protektorat-propaganda.
Terrorist.
Morder.
Vil du have hende tilbage?
-Jeg er et monster. -Nej. Det vil de have, at folk skal tro.
Vil jeg genindføre døden?
Du ønsker, at folk lever i stedet for blot at eksistere.
Vil du vide, hvem Quellcrist Falconer er, så lyt til en, der ved det.
Du er videnskabsmand. Du er kriger. En leder.
Du skabte stacks, så du kunne se stjernerne.
Du delte den viden, så andre kunne det samme.
Vi tog det, du skabte, og fordærvede det.
Du var ikke monsteret.
Det var vi.
Men Protektoratet ville ikke overleve at indrømme det.
Måske er ikke alle beskyldninger sande,
men jeg dræbte de meth'er.
Hvad, hvis det sker igen?
-Måske gør jeg dig ondt. -Det gør du ikke.
Du fandt mig på bunden og så noget, ingen andre så.
Drengen i manden.
Når jeg ser drengen inde i manden.
Jeg kan ikke kigge væk. Du satte mig fri.
Har jeg sagt det før?
Ja, det har du.
På broen. Kan du huske det?
Jeg kan huske...
...denne følelse.
-Vi kan stoppe. -Nej!
Kom nu.
Hold mig fast her.
Skøn fest, Danica.
Tak.
Det går godt.
Det er en ormegård.
Se, hvordan de vrider sig derudaf.
Slap af. Det er din aften, og når den er forbi, har jeg en overraskelse.
Pis.
Tanaseda Hideki.
Jeg så dig ikke på gæstelisten.
Og dog inviterede du mig, da du lukkede alle private overførsler.
Hovedstationen er proppet.
Man kan åbenbart kun komme igennem med direkte tilladelse fra guvernøren.
Ligner jeg et rejsebureau?
Giv din anmodning til min assistent. Jeg svarer i morgen.
Det går ikke. Det er en hastesag.
Jeg kunne også blive og udbringe en skål for din far.
Konrad nød altid en god historie,
men han ville nok ikke værdsætte den, jeg kan fortælle.
-Hvor mange tilladelser? -To unavngivne overførsler.
Sådan. Det er gjort.
Og gå så, før jeg får dig smidt ud.
-En lille gave til din far. -Hvordan skal jeg give ham den?
Det finder du nok ud af.
Tanaseda.
Crasher du festen? Hvor forbryderisk.
Min ære er intakt modsat din.
Altid lyseslukker. Visse ting ændres aldrig.
Hvad var det? Jeg så, du skrev hemmeligheder til guvernøren før.
Jeg kan ikke sludre nu.
Fint. Du burde slet ikke være her.
Med det, vi har gjort, burde ingen af os være her.
Det ved du bedst af alle.
-Hvad nu? -Du bad mig holde øje med Carrera.
Han har samlet teknikerne fra fængslet
i sektor B.
Hvad ved han?
Intet endnu. Han søger den, der hjalp envoy'en
Sektor B er til politiske fanger.
Ved du, hvad der sker, hvis Carrera hører et rygte?
-Det er slemt nok at have Dugan på nakken. -Okay. Hvad skal jeg gøre?
Jeg tager mig af det.
Det må jeg medgive, Lila. Du er sej.
Det er noget af det, jeg respekterer ved kvinder.
Nogle siger, det er let at forhøre dem,
men kvinder kan faktisk udholde langt mere smerte end mænd.
Spørg bare dem.
Jeg vil have vand.
Det er ligegyldigt, hvad du vil.
Hvorfor skulle jeg så tilstå?
Du behøver ikke tilstå. Dine venner har fortalt, du slukkede strømmen
Det, jeg vil vide, er,
hvorfor en, der er så klog som dig,
ville gøre noget så tåbeligt som at hjælpe Takeshi Kovacs på flugt?
Jeg hjalp ikke ham.
Jeg hjalp hende.
Du gav dit liv for en synth.
Jeg så hendes blod.
Det var så rødt som mit. Hun var ægte.
Modsat det meste andet her.
Hvad skal det betyde?
Det er ikke første gang, jeg er her.
Jeg har set utallige fanger blive tortureret her.
Jeg har hørt deres skrig. Hørte deres knogler brække.
Jeg har også hørt, hvad de har sagt.
Og hvad var det så?
Spørg guvernøren.
Spørg hende om den skide krig.
Jeg spørger dig!
Jeg vil vide, præcis hvad du hørte.
Det er ligegyldigt, hvad du vil.
Oberst, fangen bliver flyttet med de andre.
Hvad helvede taler du om?
Gu fanden gør hun ej. På hvis ordre?
Danica Harlans.
Goddag, Eddie.
Goddag, Elizabeth.
Det føles, som om du kun var væk en dag.
Eller er det en evighed?
Jeg bliver stadig forvirret.
Ja, det forstår jeg godt.
Jeg var fortabt i mørket. Ingen kunne finde mig, men...
...det gjorde du.
For du ser det, folk har brug for.
Miss Elizabeth, jeg må fortælle dig noget.
Du er mere menneske end de fleste.
-Den bedste af os. -Af al den vilde skønhed.
Fjerne stjerner.
-Vil jeg savne dig mest. -Uanset, hvor du er,
så glem det aldrig.
Miss Dig.
Jeg hørte stemmer.
Jeg blev bekymret.
-Vil du præsentere os? -Åh.
Det ville jeg gerne.
Men...
Goddag, Eddie.
Det føles, som om du kun var væk en dag.
Eller er det...
Det er bare en holo-optagelse.
Afskedsbesked fra en meget kær ven, før Kovacs og jeg tog fra Bay City.
Du tog afsked.
Ja.
Nu er jeg sikker.
Genstarter du?
Men du kan miste alt. Hele din historie.
Jeg vil ikke tilbage til lediggang, og min tilstand forværres,
indtil jeg...
...nedbrydes helt.
Det er uundgåeligt.
Og hvis det ikke var?
Da jeg arbejdede for arkæologerne,
lavede jeg en database til registrering af deres fund.
Jeg kunne bygge en, der gemmer dine minder.
-Parser dem fra korrupte data. -Er det mon muligt?
Det ville tage tid.
Du er meget venlig, miss Dig.
Men jeg vil ikke bebyrde...
Det er ingen byrde. Det er det, jeg er skabt til.
-Jeg er ikke piccolo. -Piccolo.
Jeg er arkivar.
Og visse ting, visse mennesker,
er værd at bevare.
IGANGSÆT FULD GENSTART JA - NEJ
Carrera. Så kom du alligevel.
Sig ikke, du har fanget meth-morderen.
Hvor er mine fanger, guvernør?
-Hvad mener du? -Du gav ordren. Træk den tilbage.
Medmindre du vil fortælle mig, hvad du skjuler om krigen.
Der er ingen krig, oberst.
Du skulle bare fange envoy'en. Alt andet ligger udover.
En medsammensvoren hjalp dem med at flygte. Jeg forhørte dem.
De medsammensvorne, ja.
Guvernør, undskyld mig. Det er tid til skåltalen.
Jeg beklager. Vi må fortsætte senere, men bliv endelig hængende.
Jeg tror, du vil nyde fyrværkeriet.
God aften, allesammen.
Tak, fordi I er kommet.
I aften mindes vi miraklet om koloniskibets landing.
Faktisk burde vi aldrig være nået frem. Vi burde være skudt ned.
Hvor er fyrværkeriet?
-For orbitalerne... -Ude bagved.
...skyder alt ned, der vover at flyve blandt englene.
Men alle skjold har et svagt punkt, og lad mig sige,
at vi på Harlans er gode til at finde det.
-Ny plan. -Det er ånden i Harlans Dag.
Kom med transport nu.
Min far førte sit skib igennem et lille hul over ækvator.
-Hvad sker der? -Her er adgang forbudt.
Hans dristighed, hans evner...
Løsn hende.
...og at han nægtede at opgive, det er ånden i Harlans Dag.
Løsn hende, sagde jeg!
Så lad os altid huske...
Slip mig!
...at det er de svære valg, der træffes imod alle odds,
der giver den største sejr.
Løsn hende!
Og det er i den ånd,
at jeg i aften giver jer
Harlans Verdens gave og forbandelse.
Engleild.
Glædelig Harlans Dag!
Glædelig Harlans dag!
Jeg har arrangeret det.
-Vores handel er afsluttet. -Hvad er der galt?
Tilgiv hende.
Pile og kugler er brugt.
Med sorg vi falder,
men slår jeg ikke fjenden,
kan min krop ikke rådne her.
Gør det ondt?
Kun hvis jeg ønsker det.
Det ville være det, jeg fortjener.
Ingen af os får det, vi fortjener.
Sæt mig ned. Jeg vil ned!
Hej.
Er showet slut?
Ja.
Hvad er der galt? Nød du ikke fyrværkeriet?
Det lød som bomber.
Ja, men ved du hvad?
Jeg kan heller ikke lide det.
Du er sikker.
Vi har dig.
Nogen er vist klar til at sove. Hent dine ting, okay?
Afsted med dig.
Kan vi tale sammen?
Du har knapt nok sagt to ord til mig hele dagen.
Hvad skal jeg sige? Du sagde, du ville høste envoy'en.
I stedet indgik du en farlig aftale.
-Og for hvad? -For min bror.
Takeshi Kovacs er den mest eftersøgte mand på Harlans. Du bliver dræbt.
Husker du, da vi mødtes?
Ja. Der var en dusør på dig. Den første, jeg ikke kunne aflevere.
Alle de andre arkæologer var myrdet eller jaget fra planeten,
og jeg ville bare finde dem.
Husker du, hvad du sagde?
At du måtte vælge.
At bruge livet på de levende eller tjene på de døde.
Nemlig.
Så jeg fik et lortejob på en lortebar til en lorteløn,
og jeg valgte at leve videre sammen med dig og TJ.
Jeg venter bare på, at du vælger det samme.
Undskyld.
Ja?
Jeg behøver din hjælp.
Send mig adressen.
Det gik godt.
Jeg havde jo en overraskelse.
Hvad har du gang i?
Kom nu.
Jeg så, hvordan du så på ham på overførselsstationen.
Det er imod loven at stjæle en andens krop.
Så må du jo hellere straffe mig.
Kom nu.
Vi sætter ham tilbage bagefter. Han vil ikke ane uråd.
Det er virkelig Harlans Dag.
Fandt du fangerne?
De er væk. Hun dræbte dem.
Jeg undervurderede hende.
Har du hørt fra overførselsstationen?
Evergreen kommer planmæssigt.
Lad os komme afsted.
Tanaseda!
Han er ikke væk endnu.
Hvad skete der?
Jeg har levet med nok fortrydelse.
Gå tilbage. Tilbage!
Kender du mig? Jeg er grunden til, denne helligdag findes.
Beklager, en militærtransport...
Det vil jeg skide på.
Er jeg ikke næste overførsel, får du en hund som din nye krop.
Bed dine folk om at gøre klar.
Chef!
Min ære er intakt modsat din.
Jeg er ikke den, jeg engang var.
Med det, vi har gjort, bør ingen af os være her.
Min ære er intakt modsat din.
Pis. Kovacs.
Blod for blod.
Vågn op!
-Kovacs, hvad fanden sker der? -Jeg ved, hvad hun gør.
Hun dræber ikke meth'er. Hun dræber grundlæggere.
Jeg så dem. Axley, Anton, Haruki, Tanaseda.
-Hvad mener du? Hvem er hun? -Quell.
-Vi må finde hende. -Hvem er der tilbage?
Læk i systemet.
Hvad fanden sker der?
Vores aktiv. Giv mig status.
Evergreen blev dekanteret.
Det kan jeg se.
Hvad skal du bruge mig til? Det virker ret kontrolleret.
Godt at se dig, sønnike.
Velkommen hjem.
Tekster af: Pia C. Hvid