EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
EFTER ROMANEN AV RICHARD K MORGAN
Mål 62 meter.
Mål förvärvat.
Skickar koordinater.
-Jag går dit. -Nej. Vänta på förstärkning.
Jag byter till ONI. Du kan följa allt.
Stanna där du är, soldat.
Nej, vi kan inte knäcka henne i VR. Vi måste ta vapnet i verkligheten.
Inte när Harlan är på mig.
-Uppdragsparametrarna... -Är fel.
Hon måste ge upp det frivilligt.
Jag kan komma nära henne.
Det var det misstaget han gjorde.
Du gav mig fodralet av en anledning. Jag ska använda det.
Tak!
-Jag har väntat på dig. Var har du varit? -Kom inte närmare.
Quell, det är jag.
Jag har letat överallt. Jag visste att du skulle komma hit.
Mina minnen var borta. Han tog mig hit för att få mig att minnas.
-Vem då? -Takeshi Kovacs.
Han har ett nytt ansikte.
Han är en bedragare.
Jag är Takeshi Kovacs.
Det vet du innerst inne. Du känner det. Du visste det innan du vände dig om.
Ta hennes stack. Hör du mig?
Se på mig, Quell. Vad är det du ser?
Det är du.
Wedge har omringat er.
Avsluta det, annars gör de det.
Vi måste gå.
Undan, din jävel.
Den som förde hit mig måste vara ute efter vapnet.
Vilket vapen?
-Skjut inte. -Men, sir...
Avvakta. Det är en order.
Det finns en gömma.
Det som finns där kan återställa vår mänsklighet.
Och tvinga ner protektoratet på knä.
-Säg åt henne att ta dig dit. -Visa mig.
Det är för farligt. Den andra du är kvar där ute.
-Han kan följa efter. -Han är borta.
-Det vet du inte. -Jo. Han kan inte skada dig mer.
Ta över, men kom ihåg att hon är farlig.
-Men avsluta på min order. Uppfattat? -Jag förstår.
Jag förstår.
Det är jobbigt att bli manipulerad, men han kan ha haft hjälp.
Vi borde säkra gömman innan nån annan hittar den.
Målet rör på sig. Håll er undan.
Quell?
Fan också!
Quell!
UPPRÄTTAR ANSLUTNING
Svara då, Kovacs.
Vad i helvete?
Vad är det här för ställe?
-Jag vaknade här efter explosionen. -Gömde du vapnet här?
-Hon gömde mig här. -Vem då?
Reileen.
Innan hon dödade mig
kopierade hon min DHF, räddade mitt dna och skapade en klon.
-Varför det? -Jag ska visa dig.
Hon försöker bearbeta dig.
Mitt minne är inte återställt än,
men det finns holoövervakning här.
-Rei... -Lugn nu.
Lita inte på nåt hon visar dig.
Tak?
Tak kommer inte. Han är död.
-Liksom alla andra. -Nej!
Stronghold är aska. Revolten är över. Protektoratet krossade den.
Det är bara vi kvar.
Det är ditt fel. Han skulle vara ombord på skytteln.
Hans DHF skulle backas upp, inte din.
Du förrådde oss.
Jag ville inte låta honom dö för ditt skitsyfte.
Det var Taks beslut!
Och det här är mitt.
Jag ska leva länge nog för att se dina mardrömmar förverkligas.
Det här är din grav, Quell.
Men du lär önska att du var död.
Nej. Rei!
Nej!
Släpp ut mig!
Hon lämnade mig där.
Var du vaken hela tiden?
Bara mitt medvetande.
Den stora Quellcrist Falconer
spelar sympatikortet som om det skulle funka på dig.
Jag visste inte vad som var värst: att förlora mig i mörkret
eller smärtan som kom med ljuset.
Har du saknat mig?
Det du känner är att fodralet värms upp igen.
Alla ställningar blir smärtsamma tids nog.
Du har legat så i nästan ett sekel.
-Vad är du ute efter, Rei? -Svar.
Jag har gått igenom det om och om igen och försökt lista ut när.
-När vadå? -När jag förlorade honom, varför han åkte.
-Tak lämnade dig inte. Du svek honom. -Nej.
Vi var en familj.
När vi fann varann svek han sin enhet direkt.
Jag var viktigast av allt innan du kom in i bilden.
Vad gör dig så jävla speciell?
Det måste vara ren tortyr att ha levt så länge utan att förstå nånting.
Jag vet allt om tortyr. Det är mitt yrke.
Njutning, smärta... Folk betalar vad som helst för det.
Men du...
...får det gratis.
Reileen hade smak för grymhet, men odödligheten gjorde det värre.
Din syster gjorde sin plikt mot protektoratet.
-Som du och jag. -Ursäkta, sir.
-Vad? -Guvernören har försökt nå dig.
-Jag har inte tid för den subban. -Hon är här.
Jag vill ha en lägesrapport.
Eller har du glömt att du lyder under mig nu?
Du har redan fått en.
Den sista Envoyen är död. Falconer är omringad.
-Var då? Jag ser henne inte. -Hon är under jorden.
Vi avvaktar och bevakar alla utgångar.
Mina order var tydliga: Skjut henne och ge mig stacken.
Låt mig jobba. När vi tar henne blir du den första som får veta.
Det är ett som är säkert.
Den här subban stannar här. Jobba på, soldat.
Det är sista gången vi sågs.
-Du ser trött ut, Rei. -Du ser för jävlig ut.
Det är nog dags att göra slut på eländet.
Du dödar mig inte.
Du är ensam.
Jag är det enda du har kvar som är äkta.
Vet du vad som är äkta?
Tak.
Lever han?
Han ligger på is, men jag kan få ut honom.
Ifall att du vill veta.
Du får inte vara i vägen igen. Jag ska ladda ur dig för gott.
-Rötterna kommer att omge dig. -Han kommer att leta här först.
Du var en bra lärare.
Tak tror sig veta allt om stället,
men han kan gå rakt över dig utan att märka nåt.
-Han slutar aldrig leta. -Det är hans bekymmer.
Hej då, Quell.
Rei!
Nej!
Jag blev begravd...
...men det kändes som om det var hennes begravning.
Du skulle visa mig vapnet.
Varför visade du mig det här?
Du frågade var jag varit.
Kom. Vapnet är i närheten.
Rör dig inte. Öppna inte vänsterhanden.
Titta inte ner.
Rör dig inte.
Öppna inte vänsterhanden. Titta inte ner.
Vad fan?
Vad sa jag precis?
Var är Quell?
-Det kvittar just nu. -Hittade han henne?
Fokusera, Kovacs.
Jag kastar ner ett rep.
Ta tag i det.
-Jag behöver mer! -Det går inte.
Kovacs!
Du klarar det.
Ta tag i repet.
Helvete.
Lugn. Jag har dig.
Håll ut. Snart, så.
Aktivera hälsokontroll.
Fraktur på två revben, misstänkt hjärnskakning,
vänster axel ur led.
Fan, vilken tur du har.
Du svimmade. Hur kunde du hänga kvar?
Fodralets undermedvetna överlevnadsinstinkt.
Det är en av fördelarna.
Var är Quell?
Jisses. "Tack för hjälpen, Trepp. Jag är skyldig dig mitt liv."
Du skulle stanna hos henne.
Du, din lilla älskling ströp mig medvetslös och stack.
Jag såg henne med en Wedge.
Jag kände inte igen honom.
De verkade känna varann.
Carrera kopierade min gamla DHF och klonade mitt födelsefodral.
Jag sprang på honom. Han kastade mig nedför stupet.
-Gjorde du det mot dig själv? -Jag är svår att förstå sig på.
Vi måste hitta Quell.
Han är inte ensam. Hela teamet är här.
Vi behöver förstärkning. Signalerade du Kemp?
Jag försökte.
Den är pajad. Det går inte att avgöra.
-Skit i kavalleriet. Vi löser det själva. -Hur då?
Du är inte i skick och vi saknar vapen.
Vi är vapnen.
Vad fan ska det betyda?
Tack.
-Hur djupt grävde du ner det? -Djupare än Tommy Shaes brunn.
-Hur känner du honom? -Du berättade om honom.
Minns du det?
Som barn gömde du dig i hans sinade brunn...
...när din pappa var arg.
Jag var där i timmar.
Du har alltid varit så tålmodig,
till och med mer än jag.
Det gör ont att tänka på det.
-Det spelar ingen roll nu. -Jo, det gör det.
Ditt lidande öppnade dina ögon för lidandet i din närhet.
Därför kom du till mig.
-Wedge vaktar grottan. -Vi närmar oss.
Du får hacka kroppskamerorna och fixa en loop.
Ja, men det är en tidsfråga innan det upptäcks.
Då får vi skynda oss.
Slappna av, Carrera. Du är så spänd att nåt går ur led snart.
Det farligaste som finns är att underskatta sin fiende, guvernören.
Tro mig, jag vet.
Nu är vi kvitt.
Är du säker på platsen?
Det bästa gömstället är där man letar först.
Det uppenbara missas.
Vad är det första man ser när man kommer in här?
Ett Songspireträd.
Trädet är från de äldstes dagar.
Det är ett vittne.
Det bär på många hemligheter.
Berätta.
Vad stör dig mest?
Att en Harlan ger dig order eller att du lyder dem?
Jag föredrar överordnade som förtjänat sin titel.
Makt är inte nåt man förtjänar, utan nåt man tar.
Om du inte förstår det kan du aldrig se helheten.
Och förresten...
Brukar dina soldater stå helt stilla eller är de döda?
Videorna är loopade. Wedge, avge lägesrapport.
Vi har dem. Tillstånd att döda?
Tillstånd beviljas.
Takeshi Kovacs?
Snygg entré. Väldigt dramatisk.
Fick ni signalen?
Vi kom hit direkt. Ta deras vapen.
Det är Joshua Kemp.
Döda henne och gå därifrån. Wedge har överfallits.
Minsta rörelse, så blir det där din grav.
Är det nån hos Falconer?
Jag upprepar: Döda henne och gå.
Det finns inget vapen här, va?
Jag såg dig i ögonen och visste.
Du är Takeshi Kovacs...
...men inte min Takeshi Kovacs.
Du låtsas bara vara ett av monstren.
Stör jag?
-Är det där du? -Det är som sagt invecklat.
-Quellcrist Falconer, Joshua Kemp. -Jag har hört talas om dig.
Vad fan gör ni?
Ni förstår säkert. Ditt ansikte kan lätt användas emot mig.
Jag måste kontrollera det.
Vem fan har du där inne?
En resurs som har hanterat Kovacs förut.
Kovacs, som inte är död
och som tillsammans med Falconer gjort gemensam sak med Kemp?
Be kapten Veutin skicka en enhet till Stronghold omedelbart.
Det här är inget för dina undermåliga soldater.
-Min man tar hand om det. -Han bär handfängsel.
Han har klarat värre situationer.
Jag vet inte vad du håller på med, men det kvittar. Det är över nu.
Säg åt Kemp att det är ett misstag.
Gör det själv...
...efter fastställandet.
Vad fan är det för nåt?
En Envoy-ritual som ska visa att du är den du påstår, oavsett fodral.
Du behöver inte oroa dig om det är hon.
-Hon har varit borta länge. -Och om hon misslyckas?
Då dör ni.
Toppen.
Får jag gissa?
Du trodde att du hade koll, men hon lurade dig.
Men hon dödade mig inte. Hon är väl för fäst vid ansiktet.
Du vet hur det går till.
Jag ställer frågorna och du besvarar dem,
sanningsenligt och utan tvekan.
Du var emot att öka människans livslängd på ett onaturligt sätt.
Ändå är du här efter hundratals år.
Hur förklarar du hyckleriet...
Hycklare har ett val.
Jag laddades om mot min vilja, men jag är en Envoy.
Jag tar det som erbjuds.
-Har de ingen lögndetektor? -De funkar inte på Envoys.
Vi har total kontroll över kropp och själ. De testar båda.
Quellcrist är inte ditt riktiga namn. Du tog det när du inledde kriget.
-Det står i vilken historiebok som helst. -Men inte varför du valde det.
Jag namngav mig efter ett vanligt sjögräs på Harlan's World.
I en tuff miljö förvandlas det till damm.
Men med en droppe vatten återhämtar det sig hundrafalt.
Jag ville ha en revolution som inte kunde dödas,
en revolt som skulle väckas om och om igen.
De trodde att jag var död, men jag hade bara torkat ut.
Jag hittade mitt vatten vid sjön
och plötsligt blev jag mig själv igen.
Det funkade.
Ställ frågan du vill ha svar på.
Fråga mig om Marshall Kemp.
-Vad vet du om honom? -Han var bonde.
Han gav oss mat.
Han anklagades för att vara kollaboratör.
När han vägrade att förråda Envoys skulle de ta dottern.
De skulle döda henne. Men de hittade henne aldrig.
Varför inte?
Jag skyddade henne.
Barn ska inte användas som krigsredskap.
Det är en familjehemlighet.
Du kan inte veta det...
...om inte...
Det är en ära att välkomna dig åter till Revolten.
Ursäkta repet.
Jag, då?
Jag följer Falconers order. Hon sa inget om dig.
Ursäkta att jag avbryter.
-Vi har mycket att tala om. -Du ska få veta allt.
Du kan inte slita blicken från henne.
-Hon är mitt uppdrag. -Mitt också.
Jag är åtminstone konsekvent.
Vi är inte alls lika.
Jag minns hur det var att vara du.
CTAC:s påläggskalv,
alltid sugen på nästa batalj, på kicken man får.
Men inget går upp mot berömmet, eller hur?
"Bra jobbat, soldat. Uppdraget är slutfört."
Jag svalde det med hull och hår.
-Kallar han dig "grabben"? -Nappa inte.
Det här är din chans att bli fri.
Han lyssnar på oss, va?
Vad gulligt att du tror att du kan påverka mig.
Nej, han gjorde det bra, Jaeger.
Han räddade en pojke som hade det svårt,
gav honom ett vapen och berömde honom när han sköt ihjäl folk.
Om pojken tolkar det som kärlek är det bara bra.
För hur skulle vi veta skillnaden så som pappa behandlade oss?
Är hon bättre, tycker du?
Hon ljuger inte för mig. Hon ber mig inte ljuga för mig själv.
Protektoratet skyddar.
Det var det du bankade i oss, Jaeger.
Jag kämpades för att tro på det.
Jag drömde om Reileen förut,
om familjen hon skulle få och personen hon skulle bli.
Men redan innan jag fick veta att de sålt henne till yakuzan,
förstod en del av mig det.
Du vet det också.
Det gör han också.
Protektoratet skyddar bara sig självt.
Rei är beviset för det.
Han förvrider sanningen. Så var det inte.
Det kvittar vem hon blev.
Jag skulle aldrig ha gjort henne illa.
Du såg inte det jag såg.
Det spelar ingen roll. Det var oförsvarligt.
-Vem dödar sin egen syster? -En sån som dödade sin egen far.
Jag tror att hon visste det.
Vi kanske är olika, trots allt.
Jag har aldrig fruktat sanningen.
Det räcker med sentimentalt skit nu. Lyssna på mig, soldat.
Berätta.
Vi slogs. Det vet du redan.
Men hon sköt inte för att döda.
Hon kunde ha gjort en massa saker.
Kämpat emot, förhandlat...
...tagit vapnet.
Skjut, då. Gör det.
Jag ger mig aldrig.
Då förstod jag.
Hon ville att du skulle göra det.
Jag tror det.
Det var jag som tryckte av skottet.
Men hennes öde beseglades långt tidigare.
Det hände i samma ögonblick som jag lät mig rekryteras av Jaeger
i tron om att han skulle ta hand om henne.
Det var vårt misstag.
Det var startskottet för allt.
Efter det levde Rei på lånad tid.
-Vad hände med din man? -Jag förlorade honom.
Få upp Veutins enhet på skärmarna.
Kapten Kemp.
-Jag ville fråga dig en sak. -Varsågod.
-Känner du igen den här mannen? -Nej. Borde jag det?
Anil Imani. Min bror. Han försvann när han gjorde ett jobb åt dig.
Tyvärr. Det är ett stort krig. Jag kan inte namnet på alla soldater.
Han kan vara kvar där ute. Jag ska fråga de andra om de vet nåt.
Många familjer har drabbats av protektoratets grymheter.
Vad gör du?
Det är min slinga.
Den blir känslig när den laddas ur. Får jag låna din laddare?
Visst.
Kör på.
INGEN MOTTAGNING
-Nådde du basen? -De bad oss avvakta.
En protektoratsatellit ska passera. Om vi går nu blir vi upptäckta.
-Hur länge dröjer det? -Några timmar.
Man måste ta risker för att vinna. Om vi går nu har vi åtminstone en chans.
Vi kan försvara grottan, särskilt med ditt vapen.
Mitt vapen?
Du använde nåt mot alla Meths. Tänker du inte berätta?
Samla alla. Beväpna er.
Vi går på mitt kommando.
Självklart. Du bestämmer.
Vi måste prata.
Förlåt för det jag gjorde.
Att jag blev handgriplig.
Det började komma tillbaka och du hade hindrat mig.
Tack.
Men det är inte det.
Det är Kemp.
Jag kollade vår signallogg.
Koordinaterna Kovacs försökte skicka sändes aldrig.
Kemp fick aldrig meddelandet, så hur hittade han oss?
Och han påstod att han aldrig hade träffat Anil.
Men hans jävla stack hänger runt hans hals.
Vi måste jämna ut oddsen.
Vill du inte vänta på satelliten?
-Hur länge? -Några timmar till.
Hur länge har du varit förrädare?
-Vad fan menar du? -Du vet hur det går till.
Jag ställer frågorna och du svarar. Bara sanningen kan skydda dig.
Vem jobbar du för?
"All krigföring grundas på bedrägeri." Var det inte så du sa?
Jag hade fel. Hon är inte den riktiga Falconer.
Avrätta henne!
Du är ingen revolutionär.
Nej, för det finns ingen revolution.
Vad dog alla för då?
De som slåss tror att det är verkligt, men det är bara en blodig lek.
Allt är redan avgjort.
-Du skulle skona mig om jag var ärlig. -Jag har inte lovat dig nåt!
Det här emblemet är mitt släktvapen.
Det är min brors DHF.
Din bror såg till att bli dödad, precis som din...
Nej! Vi behöver honom levande. Han bevisar att kriget är en lögn.
Det är för sent. Det finns ingen satellit. Protektoratet är på väg.
Säkra honom och samla alla vapen ni kan bära.
Vi genar över gläntan till passet.
-Han, då? -Han får välja.
Kan vi lita på honom?
Han är ju du.
-Hitåt. -Vänta.
Fan.
Anfaller målet.
Är det den jag tror?
Skjut inte! Jag är på er sida!
Stanna!
Kemp var din man.
Det var så han hittade mitt team. Du sa var de var.
-Kovacs. -Nånting händer.
-Ring Danica Harlan. Jag jobbar för henne. -Få tyst på honom.
Kriget, vapenvilan... Du låg bakom allt. Det är förräderi.
-Protektoratet avsätter dig. -Hur då?
Vi är avskurna. Grip honom.
Det här håller aldrig. Du har inga skäl att gripa mig.
Din resurs bär Envoyens födelsefodral. Kloning är belagt med dödsstraff.
Det är allt jag behöver.
Täck henne!
Jag kan inte hålla emot!
Undertexter: Love Waurio