EN NETFLIX-SERIE
Hele den historie,
den du skal til at sidde på din fede røv
og se, som en stor klump ingenting, handler om mig.
MÅSKE HAVDE HUN SÅ MANGE PENGE, AT HUN MISTEDE OVERBLIKKET
Ad! Ikke hende.
"DEN TYSKE ARVING" SOM TOG MANHATTAN!
Mig.
Du kender mig.
Alle kender mig.
Jeg er et ikon.
En legende.
SVINDELDRONNING
Den falske arving svindlede sig gennem tusinder af dollar
i gourmetmåltider, luksushotelværelser og privatfly.
Kilder siger, hun også snød Manhattans glitterati
og gjorde de største navne
fra kunstverdenen, ejendomshandel og Wall Street til grin.
Den del er løgn. Jeg gjorde intet galt.
Det er noget fis.
Anna Delvey er et mesterstykke, og de kan allesammen bare skr…
Jeg arbejder for min succes.
Jeg fortjener, hvad jeg opnår.
Hør efter.
Måske kan du blive klog som mig.
Jeg tvivler, men du kan drømme.
HELE DENNE HISTORIE ER SAND.
BORTSET FRA ALLE DE DELE, DER ER OPSPIND.
Distriktsadvokaten i Manhattan
meddeler, at der er rejst tiltale mod Anna Sorokin.
Frk. Sorokin er også kendt under sit alias, Anna Delvey.
Sorokin er tiltalt
i New York stats højesteret
med to tyveriforsøg af første grad,
tre tyveriforsøg af anden grad,
et tyveriforsøg af tredje grad og tyveri af ydelser.
Sorokin har begået økonomisk kriminalitet,
mens hun udgav sig som kendis
i et forsøg på at stjæle millioner af dollar.
Efterforskning om yderligere kriminalitet er igangværende.
Hvis man mener at være et offer for anklagede,
bør man ringe til finansiel svindels hotline.
Tak.
'WANNABE KENDIS' ARRESTERET!
Læser du det?
Pigen er tilbage i New York.
Utroligt. Hvordan tror du, de fangede hende?
Karma, skat.
Universet korrigerer alle fejl.
Vi må drikke om Anna. Har du set artiklen?
Kender hende ikke.
Har ikke mødt hende.
Søde, det var i avisen.
Det kunne blive til en stor sag.
Jeg vil ikke blive ydmyget.
Det var én artikel, én journalist. I The Post.
Ingen vil gå videre med det.
Hvorfor skulle de?
Hvem ville dog være interesseret i Anna Delvey?
Nora. Hej, kære.
-Har du set noget? -Ingen opgaver på tavlen.
Jeg siger det nu.
Hvis de giver mig Melania, hopper jeg.
Jeg gider ikke skrive mere om Melania.
Jeg savner at skrive om Obama.
Jeg har måske en historie.
Jeg tænkte: "Gå ind og pitch den."
-Ja, ind med dig. -Gør det.
-Tag chancen. -Hvorfor ikke?
Okay.
-Kom nu. -Fuck det. Jeg går ind.
-Sådan. -Ja.
Nej. Jeg kan ikke se på det.
Ja, det lyder godt.
Vivian. Vi sidder i møde.
Ja, og inden I kommer for langt,
byder jeg ind med min næste historie.
Hvad kigger jeg på?
Anna Delvey, eller Anna Sorokin, ingen er sikre.
Hun er enten en megarig tysk arving,
eller flad, og måske er hun russer.
Det er pointen, ingen ved det.
Distriktsadvokaten har fået hende udleveret fra LA,
hun skal for retten i dag.
Jeg tager ned i retten, jeg er allerede sent på den.
-Jeg tager den. -Landon…
Hun er på Wall Street #MeToo-historien.
Behøver jeg virkelig det?
-Den historie er… -Hvorfor beklager du dig?
Jeg gav dig noget medrivende og provokerende.
Ja, tak.
Jeg vil hellere have den her.
-Paul tildeler historier. -Men den her er en forsidehistorie.
En kendis. Det tror jeg ikke.
Giv mig en chance for et interview.
Vivian…
Anklagen lyder som en novelle.
Sigtelserne, scenen, spillerne, helt vildt.
Vi snakker store banker, finansrådgivere, hedgefonde,
advokatfirmaer, entreprenører, filantroper, gallerier,
kunsthandlere, hele modeugen
og halvdelen af New Yorks selskab, og hun er 26.
Jeg kunne ingenting, da jeg var 26. Det er en god historie.
Lad mig gøre det.
Paul tildeler dine historier.
Wall Street, #MeToo.
Fint.
Jeg vil have den om tre uger.
I orden.
En varetægtsfængsling.
Ingen kaution?
Vi ved, at hun kun er her i dag,
fordi vi fik lov at jage og fange hende.
Varetægtsfængsling er krævet.
Hun er en flugtrisiko.
Distriktsadvokaten anmoder
om en omfattende fængselsdom.
Varetægtsfængsling er berettiget.
Min klient har til hensigt at møde op i retten.
Hun er en ung, sårbar, ikke voldelig lovovertræder.
Sæt en passende kaution, så vil jeg inddrage hendes pas,
og så kan hun bidrage til sit eget forsvar,
hvilket er tidskrævende, givet de finansielle anklager.
Frk. Sorokin, hr. Spodek bad mig overveje kaution.
Det har jeg gjort.
Jeg har ingen tiltro til,
at du vender tilbage og møder konsekvenserne.
Ingen, nul.
Du kommer til Rikers Island indtil retssagen.
Varetægtsfængsling.
-Du kæmpede godt. -Tak.
Jeg kan ikke forestille mig en ung kvinde i Rikers på den måde.
Det sker.
Jeg så ikke, om hun havde familie med.
Ingen kommentarer.
-Jeg bad ikke om en. -Det ville du.
Har du nogen idé om, hvordan hun blev rodet ind i det?
Ingen kommentar.
Det er alvorlige anklager,
og de involverer to af verdens største banker og Fortress.
Fortress er en stormagt i private equity.
De fleste 26-årige ville ikke bruge dem som legeplads,
eller bare vide, de eksisterede, men hun gjorde.
Hvordan kendte hun Fortress?
Ingen kommentar.
Jeg ville virkelig gerne snakke med Anna.
Kommer ikke til at ske.
The Post har to historier, kalder hende "wannabe kendis."
Ingen læser The Post.
Jurymedlemmerne gør, og The Post gør nar ad hende.
Dum kendis? Det kan de ikke have ret i.
Hun er ikke dum. Jeg ved ikke, hvad hun er.
Hun må have sin historie fortalt.
Et interview. Bare snak med hende.
Lad hende bestemme.
Hvem er du?
Vivian Kent. Vivian.
Jeg vil fortsætte med at gå den vej, og det vil du ikke.
Undskyld.
Jeg sad i et venteværelse fyldt med gravide kvinder, alene.
Jeg er så, så ked af det.
Jeg lignede
en pervers overfaldsmand med en fetish for gravide på dr. Harris' klinik.
Gafler.
Igen, jeg er virkelig ked af det.
-Jeg blev bare fanget. -Ikke nok.
Det er en god historie. Anna er virkelig…
Hun er bemærkelsesværdig.
Hun er i fængsel. Bemærkelsesværdigt er,
at trække sig selv op ved håret og knokle for det, man har,
og komme til ultralydsaftaler.
Det var værd at miste en aftale om kønsorganer for.
Okay.
Kør.
Fortress.
Ingen kommer ind i Fortress uden nøgle, nøglerne er penge eller magt.
Hvis Anna gjorde det, udviste hun finansielt talent.
Og hvis ikke,
viste hun imponerende finansielt talent.
Og hun var i New Yorks jetset.
Det er en lukket verden.
Enten hørte hun til, eller også snød hun sig ind.
Uanset, er det en historie.
Du skulle have set Pauls ansigt. #MeToo.
Du behøver ikke døje med Paul.
Begynd nu ikke.
Siger det bare,
måske overvurderer du vigtigheden.
Det gør jeg ikke.
Bare drop det.
Prøver at hjælpe.
Kære Anna, jeg er journalist på Manhattan Magazine.
Jeg har læst om dig.
Aviserne yder dig ikke retfærdighed.
Detaljerne er så interessante,
der må være mere i den historie.
Jeg ved, der står en klog og interessant kvinde bag…
"Klog og interessant"?
For meget?
Du kommer langt med smiger.
…klog og interessant kvinde bag alt det.
Hvis du vil, kan vi mødes og snakke om en historie.
Jeg håber, du er okay under omstændighederne,
og at vi snart kan mødes. Her er mit nummer.
Venlig hilsen, Vivian Kent.
Hvad…
Hallo?
Ja. Ja, jeg vil gerne modtage et opkald fra Rikers Island.
Hallo, det er Vivian Kent.
Vivian. Det er Anna Delvey.
Fingeren på scanneren.
Vent på bussen skiltet Rosie.
-En bus til? -Mange busser her.
Pas.
Hvor lang vil ventetiden være?
Tager den tid, det tager.
Babyen bliver sulten.
Det tager den tid, det tager.
En smuk dag.
Spodek. Jeg lever mit liv.
Hvad laver du her? Du kan ringe.
Du må se det her ansigt.
Se det ansigt. Hvem kan sige nej til det?
Skal jeg svare på det foran dit barn?
Du vil ikke køre sagen i retten.
Jo. Hun er en forbryder.
Hun stjal fra de største banker og hoteller.
Angiveligt. Alle hader banker og mener, hoteller er for dyre.
-Sikke noget pi… -Pladder!
Nogen gentager alt, så "pladder."
Pladder, fint.
Todd, seriøst.
Hun gjorde de banker og hoteller til grin.
Jeg kan ikke frafalde anklagerne. SI myrder mig.
Og jeg vil heller ikke.
Hun er alt, hvad der er galt med USA nu,
og hun er ikke amerikaner.
Ingen vil dømme hende.
Hun er Robin Hood, hun er en folkehelt.
Hun er en lille…
…svindler.
Hun er en sød pige.
Det er sexistisk. Anna er en sand forbryder.
Jeg tror, du har misforstået den her.
Men okay, jeg prøvede. Far prøvede, ikke?
Far prøvede.
Vi ses i retten.
Har du tænkt på at hjælpe hende med at finde en anden advokat?
Nej, det har jeg ikke.
Jeg vil ikke fornærme dig. Du kender mig.
Men jeg kender dit gebet, respekterer det, og det er bare ikke det her.
Jeg er bekymret.
Fnug dig, Catherine.
Der er over 11.000 siders forhold.
Jeg har syv personer på det her job.
Det er dybt vand. Det er en redningskrans.
Hvad?
Jeg skaffer et forlig, du snakker med hende,
og så kan vi lukke det hele.
Undgå en retssag.
Sorokin.
Mig, det er mig.
Lige derovre.
Vivian, tak fordi du kom.
Hej, Anna.
Godt at møde dig. Hvordan går det? Er du okay?
Jeg er okay. Jeg er bare glad for, du kom.
Du sagde, du ville komme,
men jeg fik at vide, det tager lang tid at planlægge mediebesøg…
Men det tog dig ingen tid.
Jeg kom ikke på mediebesøg.
Det er besværligt.
Så et almindeligt besøg?
Ja. Det er meget hurtigere.
Ved et mediebesøg har journalister brug for tilladelser,
men en almindelig person kan bare komme.
Jeg steg på bussen, og her er jeg.
Okay.
Jeg ved, du vil lave et interview, og jeg… Jeg ved ikke…
Jeg ved ikke, om jeg… Jeg vil ikke…
Du behøver ikke bestemme dig nu.
Vi snakker uden for citat,
jeg kan ikke citere dig eller nævne, vi har talt sammen.
Vi lærer hinanden at kende, og så kan du bestemme dig.
Hende kvinden, anklageren?
-Catherine McCaw? -Ja, McCaw.
Hun maler et offentligt billede af mig
som en dum, overfladisk person, som bare er ude efter penge.
Du skal vide, at sådan er jeg slet ikke.
Jeg er ikke en festtøs.
Jeg prøver at starte en virksomhed.
Også det med navnet.
Hun sagde, jeg bruger et alias.
Det er tosset.
Delvey er ikke et alias. Det er min mors pigenavn.
Klart.
Anna, hvis du kan give mig nogle navne,
folk jeg kan tale med, venner, forretningspartnere,
nogen, der kan bekræfte din side af historien,
ville det hjælpe interviewet.
Er det uofficielt, indtil jeg bestemmer mig?
Ja.
Jeg tænkte, hvis der var en måde
at bevise, du har de midler, du siger, du har…
Penge er ikke et problem for mig.
Og hvis anklagerne tvivler på mig, hvis de tror, jeg ikke har penge:
"Hun kan ikke betale for noget," hvorfor giver de mig ikke kaution?
Hvis jeg var en svindler, ville det være let. "Kan hun stille kaution?"
Prøv mig. I stedet for er jeg her.
Jeg vågner op om morgenen,
og hver gang tror jeg, jeg havde den frygteligste drøm.
Og så er der en lyd eller en lugt,
eller jeg fanger et glimt af tremmerne
ud af øjenkrogen, og…
Jeg indser, at det her virkelig sker.
Anna, er du okay her?
Jeg mener, er du sikker?
Det her sted… Er meget anderledes end virkeligheden,
og jeg mener ikke, hvad angår levestandard.
Jeg er ikke forkælet.
Der er piger her, der er kriminelle,
de er farlige personer.
Vivian, jeg har ikke gjort noget galt.
Jeg har ikke gjort det, anklageren siger.
Det hele er en misforståelse.
Jeg hører ikke til her.
Jeg ved ikke, om jeg kan klare det.
Det skal nok ordne sig.
Det virker nok ikke sådan nu, men det ordner sig.
-Det ordner sig. -Ikke røre.
-Vivian? -Ja?
Er du…
Er du gravid, eller er du bare meget, meget fed?
Gravid.
-Hvad har du gang i? -Ingenting.
-Hvor var du i går? -Hos lægen.
Følgespørgsmål, hele dagen?
Nej, jeg interviewede folk til Wall Street-historien.
En masse #MeToo-historier, jeg skulle have styr på.
Pis med dig.
Du tog til Rikers.
Anna svarede, og du tog til Rikers.
Ja. Du gik egne veje. Dygtig pige.
-Kæmp mod magten. -Dæmp jer lidt.
Jeg er imponeret.
Paul kværner dine knogler til mel, når han fanger dig.
Han fanger hende ikke.
Stop med at tørkneppe jeres Pulitzere og hjælp mig.
Hvad skal du bruge?
Det er Annas retsdokumenter indtil nu.
De siger mig intet.
Jeg har ingen spor, ingen idé om, hvem hun omgikkes,
hendes venner. Jeg må finde nogen, som kan tale om hende.
Jeg må have kilder og navne. Alle er NN her.
Fatima, hvad laver de?
De er journalister. Så de skriver.
Den eneste, der kender alle navnene, er anklageren.
Hvor løs er anklageren?
Nej.
Jeg spørger ikke om retssagen,
eller en vidneliste eller noget officielt.
Jeg vil bare have lidt farve på sagen.
Farve på sagen? Nej.
Ingen vil tale frivilligt, ikke rige folk. Du må ryge dem ud.
Bankerne opført i anklagen.
Har du ringet til dem og hørt, om de vil snakke?
Tungen sidder som regel ret løst på dem.
Anna Delvey, eller måske var det Anna Sorokin?
Hun var kunde hos jer.
Ja, tak, jeg venter.
Jeg talte lige med dig,
og der skete vist noget, mens jeg ventede…
Ja, klart. Jeg venter.
Vivian Kent igen.
Du skal ikke sætte mig til at vente…
Nej, jeg vil ikke vente.
Jeg er færdig med at vente. Jeg…
Giver Anna dig ingen oplysninger?
Hun er ikke gået med til interviewet endnu.
-Hej. -Du kommer sent.
-Børnene? -Din mor tog dem.
Ula har lagt tøj frem til dig. Elegant.
-Hvad skal vi? -Åbningsaften på Ailee.
Ja.
McCaw tilbød et forlig.
I Sorokin-sagen? Alle tiders.
Det er et godt forlig. Nok det bedste, hun kan håbe på.
Tager hun det?
-Jeg har ikke sagt det til hende. -Hvornår fik du det?
-I lørdags. -I lørdags?
Skat, du har en pligt som retsembedsmand.
Det er pligtforsømmelse at tilbageholde…
Jeg kender loven. Jeg vil selvfølgelig give hende det.
Glem det. Jeg er bare…
Jeg er træt.
Hvad nu? Jeg troede, det var sent.
Det er det. Men vi skal have styr på noget lort.
Tal, makker.
-Du arbejder i et stort firma. -Min fars firma.
Jeg lejer et kontor.
Min sidste klient var en, der påstod, hun var datter af en præsident.
-Hun var en joke. -Hun lignede ham lidt.
Mags, det er en kompliceret sag.
Der er finansdokumenter og internationale kontoudtog,
og det er kun mig og Alexi på kontoret.
Ved du, hvor mange forhold, der skal forholdes til?
Vi kan ikke klare den volumen.
Uanset hvad forliget er, bør hun nok tage det.
Catherine er rimelig.
Det er et godt forlig, hvis jeg kender hende.
Det er værd at tage.
Så… hvorfor synes du ikke, hun skal tage det?
Sommetider tager jeg smoking på
og tager med dig til begivenheder,
og selvom jeg er med Margaret Vanderburn-Porter
af Porterfamilien, New York,
og den smoking koster mere end nogle tjener på en måned…
Vær ikke grov.
…selv da, føler jeg mig som en parkeringsknægt.
Som om jeg er tilbage på Long Island og…
…parkerer biler for at hjælpe med huslejen.
Som om vores venner burde give mig bilnøglerne og drikkepenge.
Skat.
Anna skal ikke have parkeret sin bil.
Hej.
-Du har været meget ude. -Undskyld.
Hvor var du?
Jeg fulgte et spor om Wall Street.
Har du noget godt?
Ja, en stor en. Super #MeToo.
Der er du.
Distriktsadvokatens kontor ringede om en falsk kendis-sag.
Jeg tror, de ville…
Jeg skrev det ned.
"Efter et besøg fra Vivian Kent,
vil jeg officielt meddele, at dette kontor
ikke har kommentarer til sagen om svindleren kendt som Anna Sorokin,
alias Anna Delvey."
-Giver det mening? -Ja, det…
Jeg tager mig af det. Tak, Fatima.
Pis.
-Hun trodsede mig bevidst. -Jeg ville ikke…
Du førte mig bag lyset. Hun skulle skrive om Wall Street #MeToo.
Kan vi snakke om det?
Hun kan ikke give sig selv historier og prale med det.
Jeg praler ikke. Hvordan kan du retfærdiggøre den?
Sig mig, hvad kan du have imod,
kvinder på Wall Street erklærer #MeToo?
Intet, men kvinderne på Wall Street erklærer ikke #MeToo.
De er bange for deres jobs,
går til terapi og prøver at leve med gramsende røvhuller,
og du vil smide en kvindelig journalistbombe
for at mobbe dem til at fortælle deres historier,
til de er traumatiserede og deres karrierer er ruinerede.
Jeg er ikke imod kvinder, men at du bruger dem som clickbait.
Se, hvad jeg mener.
Hun tror, hun bestemmer.
Kan vi få et øjeblik?
Paul?
Et minut.
Hvorfor er alting så svært?
Han var på Harvey, og han sagde, der ikke var noget.
Hvem kigger på Harvey uden at finde noget?
Jody og Megan og Rowan fandt til en Pulitzer.
Og nu, efter alle har lavet #MeToo, hver daglig, ugentlig, månedlig,
selv Oprah kom tilbage, Time's Up…
Og nu vil han ind? Når det ikke betyder noget?
Når der er en behagelig vogn at hoppe på.
-Det er ikke fair. -Jeg gør det ikke.
Jeg vil have en med tænder.
Det bestemmer du ikke.
Jeg tog til Rikers.
Jeg interviewede Anna.
Gav hun et interview?
-Inden retssagen? -Jeg siger dig, der er noget der.
Paul tildeler historierne.
Paul giver mig aldrig noget ordentligt.
-Han har flyttet mig til Skribirien. -Skribirien?
Hvor vi bliver sendt for at dø.
Sådan et sted har vi ikke.
Bageste venstre hjørne uden sollys.
Fuldt af gamle surmuler, som er glimrende journalister.
Det er Skribirien.
Alle ved det. Paul gør i hvert fald,
og der sendte han mig hen for at dø.
Jeg er beskyttet mod gode historier.
Paul er måske forsigtig.
Fortiden taget i betragtning.
-Der er ingen fortid. -Der er en fortid.
-Der er ingen fortid. -Artiklen.
-Det var ingenting. -Det var noget.
-Ingenting. -Noget.
Det var Paul.
Vi må være enige om at være uenige.
Giv mig en måned med historien om Anna.
Lad mig gøre det, inden andre kommer først.
-Vivian. -Du skylder mig en.
Det er den her.
To uger, men gør det godt.
Et eksklusivt interview med den kvinde og gode kilder.
To uger. Vis mig noget.
Eller Paul giver dig noget andet.
Du gav dig.
Om et par måneder går hun på barselsorlov.
Hvad med det her?
Du beder Paul rende dig i røven,
tager et år fri, får et barn og går ud og finder et nyt job.
Jeg kan ikke lide dit ansigt.
Folk glemmer.
Folk glemmer, men folk bruger Google.
Og Google… Hvad? Hvad er det, jeg siger om Google?
Google glemmer aldrig.
Det ved du. Ingen andre nyhedsmedier vil ansætte mig.
Jeg får det interview, okay?
Hvad med hotellet?
Det har jeg tænkt på. Beekman, W…
Der er mange med sagsanlæg om ikke at have fået betaling,
men hun var inde og ude af dem.
Højest et par dage.
De husker ikke, om hun havde gæster.
Ikke dem, der lagde sag an, men det der ikke gjorde.
12 George hotel.
Ifølge det her boede Anna der i månedsvis.
Ja.
Jeg kan få store problemer for det her.
Det er større end min lejlighed.
Det koster 1.700 dollars per nat. Ikke engang en af vores suiter.
1.700 dollars per nat?
Annas regning må have været enorm.
Betalte hun den?
Hun betalte hver en øre. Og hun gav drikkepenge med 100-dollarsedler.
Jeg læser, de siger, hun er en svindler.
Men Anna Delvey er en legende her.
Vi så pengene.
Kendte du hende?
Jeg blander mig ikke med gæsterne.
Kan du huske nogen venner eller folk, der besøgte hende?
Jeg blander mig ikke med gæsterne. Det er mod reglerne.
Jeg må tilbage. Vil du tage en selfie?
Anna tog selfies overalt her.
Hej, jeg ringer, fordi jeg er ved at skrive en historie om Anna Delvey.
Jeg ved, du og Anna mødtes ved forskellige lejligheder.
Det er på Instagram.
På Instagram.
Nej, det er bestemt dig.
Jeg er sikker.
Hej, jeg er Vivian.
Jeg er sikker. Over 30 billeder af jer to på Instagram.
Instagram.
Jeg vil nødigt linke dig til Anna i en artikel uden din mening.
Jeg gør det, men meget nødigt.
Alle tiders, vi ses.
Hun er af familien Delvey.
De er store i antikviteter. Tysk.
Der er en båndlagt kapital.
Hun er russer, hendes far er en stor pengemand.
Noget med solenergi. Meget rig, det sagde hun til mig.
Situationen er den her.
Hendes familie havde et maleri af en impressionist,
som skulle sælges for omkring 42 millioner dollar, når hun blev 25,
og hun og hendes bror skulle dele indtjeningen.
Det var rigtigt. Jeg så maleriet.
Jeg tror, jeg gjorde.
Hun forstod virkelig at klæde sig.
Chik parisisk couture.
Rick Owens, stangtøj fra Zara.
For en med penge forstod jeg det ikke.
Hun havde mere tøj end nogen anden…
Hun havde den samme sorte kjole på igen og igen.
Hun lignede en lille Barbiedukke. Sød.
Hun havde noget, du ved?
Anna?
Vi var sammen nogle gange,
og jeg var ikke den første pige, hun havde været sammen med.
Hun er lækker.
Hun fortalte mig alt,
og jeg siger dig, Anna Delvey havde ikke brug for sex.
Det betød intet for hende.
Anna er fra en anden planet, hvad angår normale kropslige behov.
Hun kom til et møde på vores kontor.
Hun gik på toilettet og havde ikke noget papir,
hun lavede en nummer to.
Hun kom ned og sad til mødet,
og lugten var utrolig.
Lugten var så slem,
at jeg sagde: "Der er noget galt med det menneske."
Anna skræmmer livet af mig. Jeg har stadig mareridt.
Gud, al den tid var hun en svindler.
Nej, hør. Hun havde et bondeansigt,
og sådan ved man, hun virkelig var rig.
Man kan ikke se sådan ud og være fattig,
ikke i vores verden.
Jeg ville ønske, jeg kendte hende bedre.
Hvor meget har du malet?
Kun den ene væg. Hvorfor?
Selfies fra Instagram.
Det er Anna, og det er Anna.
Og det er Anna, og det er Anna.
Alle taget indenfor de sidste fem år.
-Hold op. -Hvem er den person?
Hvor mange Anna'er er hun?
Hvem fanden er Anna Delvey?
Det er fint.
-Dit besøgspas. Tab det ikke. -Forstået. Bussen skiltet Rosie?
Sorokin.
Du er her på et normalt besøg igen?
Undskyld?
Normalt besøg, mediebesøg.
Du er her på et normalt besøg.
Ja. Som sagt,
er der procedurer ved et mediebesøg.
Et normalt besøg er det hurtigste…
Ved et mediebesøg giver de os et privat rum.
Jeg tror, vi er okay, der er ikke mange her.
Jeg har bare et par spørgsmål.
Er det okay?
Jeg har prøvet at få andre interviews for at bekræfte din historie.
Tror du ikke på mig?
Det er ikke det. Men til en historie som denne,
må en journalist have andre kilder.
For troværdighed.
Jeg har gjort fremskridt.
Jeg har talt med dine venner og bekendte.
Du kender nogle meget interessante og dygtige mennesker.
De havde meget at sige om dig,
men der er en vis forvirring over visse ting.
Kom du med bussen?
Hvad?
Bussen.
Tog du den hvide Rikers-bus for at komme her?
Ja.
Du behøver ikke tage bussen til mediebesøg.
De kører dig. Det er VIP.
Okay.
Jeg vil klarlægge noget af den forvirring.
Alle dem, jeg har talt med, hver eneste person, beskriver dig forskelligt.
Næsten, som om de beskriver en masse forskellige personer
i stedet for én person.
Hvad mener du om det?
Hvem har du snakket med, og hvad sagde de?
Jeg har ikke mine noter med.
På et mediebesøg lader de dig tage notesblokke med.
Det vil jeg huske.
De snakkede om, hvordan du klæder dig.
Meget forskellige beskrivelser.
Har du nogen idé om hvorfor?
Eller dine datingvaner?
Her er en stor en.
Alle har en forskellig historie om, hvor pengene kommer fra.
Hvis vi kunne…
På et mediebesøg lader de dig også optage,
og besøgstiden er ikke begrænset til 40 minutter, for det er VIP.
Du tog bussen. Ved du ikke, hvordan VIP fungerer?
Jo, men der følger regler med VIP.
Til et mediebesøg skal jeg lave en skriftlig anmodning
og vente på godkendelse, som kan tage flere uger.
Somme tider er VIP ikke bedre.
Kan du besvare nogle af de spørgsmål?
Snakke lidt om,
hvorfor alle har en forskellig beskrivelse af dig?
Jeg har et spørgsmål.
Jeg har læst om dig.
Mange har læst ting om mig.
-Det er ikke et spørgsmål. -Jeg har et.
-Hvad? -Ingenting.
Hvorfor stiller du sådan et ansigt op?
Fint, du har læst noget om mig,
og nu vil du stille mig spørgsmål.
Det er ikke nyt. Det er som regel enten: "Hvad skete der med drengen i historien"?
"Hvor er han nu?"
Eller: "Tilbød Bloomberg mig virkelig et job
og, da alt kom frem, tog det tilbage igen?"
Det er altid en udgave af en af dem.
Ja, de tog jobbet tilbage,
nej, jeg ved ikke, hvad der skete.
Besvarer det dit spørgsmål? For jeg vil gerne videre til dig.
Det var ikke mit spørgsmål.
Hvad vil du spørge om?
Jeg har set noget om dig på internettet,
jeg ser nogle billeder,
og jeg tænker på, hvad har du på?
Hvorfor klæder du dig sådan?
Sådan…
Sådan der?
Hvad har du på? Du ser fattig ud.
Det er en pæn…
Jeg er gravid. Ventetøj er svært…
Jeg er klædt på til fængslet.
Nej, du skal have bedre tøj.
Du kunne få Scalia, Herrera, Dior, Valentino,
måske, og Chanel laver perfekte sko uden hæl.
Dine fødder er for fede til hæle.
Men det her, nej. Du ser røvfattig ud.
Anna, du har kedeldragt på.
Jeg er i fængsel, men jeg har accessories, og jeg fik den presset.
Kan du besvare nogle af mine spørgsmål?
Jeg har ikke bestemt mig for at lade dig interviewe mig,
men, hvad hedder det…
Uden for citat.
Anna.
Todd siger, McCaw tilbyder mig et forlig.
Jeg overvejer det. Det er ret godt.
Måske tager jeg det.
Jeg vil helst ikke, men det kan være den rette vej.
-Anna! -Farvel.
VIP er altid bedre, Vivian.
Men du må være villig til at gøre arbejdet.
Jeg holdt mig til fakta,
jeg forklarede detaljerne ved forliget og lod hende bestemme.
Tag aftalen eller tag retssagen, hendes valg.
-Og? -Hun tænker over det.
Ja.
Hun ringer, når hun ved, hvad hun vil.
Hvad vil du have hende til? Hvad håber du, hun gør?
Hvis hun tager aftalen, slipper jeg for retssagen.
Er det bedre at gå i retten?
Hvis jeg vinder, ja, for os begge to.
Men hvis jeg taber…
Forliget er mere sikkert.
Så ved hun i det mindste, hvornår hun kommer ud.
Jeg ved, jeg ikke forlængede det for hende.
Offentligt sker der ingenting.
Er det bedre for Annas fremtid? Måske?
Jeg ved helt ærligt ikke, hvad jeg håber på.
Det er Aggie og ispinde.
Hun ved aldrig, hvad hun vil have,
så hun lader Brian vælge, og i det øjeblik han gør,
får hun fornemmelsen, om hun er glad eller sur.
Anna vil træffe et valg.
Og så vil du vide, hvad du føler, på den eller den anden måde.
Jeg ved det.
Tror du, vi kan sove i vores seng?
Nej.
Den kælling røvrender dig.
-Barry! -Historier kommer og går.
Tøsen er en tosse, der bare vil tjene på det.
Det er noget Hannibal Lecter, lammene-skriger-pis.
Det, vores woke ven mener,
er, at den unge kvinde måske har nogle mentale problemer.
Jeg har hende kun uden for citat, det kan jeg ikke bruge.
Så hvad gør jeg? Jeg giver ikke op.
Jeg går ikke ind og siger til Paul, at han vinder, og jeg laver #MeToo.
Så tager jeg tilbage og overbeviser hende om at give mig et interview?
Hvad?
Det er ikke nok.
Det er ikke nok, at hun giver et interview.
Jeg siger ikke det her, har aldrig sagt det!
Men hun er nødt til ikke at indgå forliget.
Det kan du ikke sige, det er uetisk.
Men han har ret, du har brug for tid.
Du skal interviewe hende ofte.
Bygge historien, tale med kilder.
Vende tilbage igen. Du har brug for tid.
Tager hun forliget, er hun væk.
Jer to… I er…
Ja.
Intet forlig.
Du har brug for retssagen.
Hvad mener I?
Jeg har stadig tid, hvis hun tager det.
Hvis hun gør, så hvad?
Hun bliver sendt nordpå for at afsone.
Du kan ikke køre to, tre, fire timer
til og fra et fængsel hver uge.
Hvorfor kan jeg ikke det?
Vi lader, som om det ikke sker,
men du forstår, at der snart kommer en baby
flyvene ud af din fjams, ikke?
-Pis. -Hør.
Måske er du heldig, måske tager hun ikke forliget.
Hun tager forliget.
-Okay. -Ja.
McCaw tilbød, det er et godt forlig.
Anna har bedt mig sige,
at hun ikke er interesseret i interviewet.
Klart.
Hun brød sig ikke om den retning, du gik i.
Den retning?
Todd. Må jeg kalde dig Todd?
-Ja. -Din klient er vanvittig.
Der var ingen retning. Min retning var ingen steder.
Jeg aner ikke, hvem Anna Delvey, Anna Sorokin, eller noget, er.
Jo mere jeg ved, jo mindre ved jeg.
Hjerterytmen er stærk.
Hvad er det?
Det kan jeg ikke se.
Jeres barn vil ikke vende sig om for mig.
Vivian.
Lige der.
Det er en pige.
Ja! Det er en pige. Vivian!
Pis, pisselort, pis!
Forbandede pis.
Forbandet fucking pis.
-Jeg kommer tilbage om et øjeblik. -Ja.
Jep.
Jeg prøver at finde noget beroligende at sige til dig.
Jeg kan fornemme, du er oprevet,
men jeg vil ikke,
for du ødelægger et af de bedste øjeblikke i mit liv.
Forklar dig.
Hun er virkelig.
Jeg troede, jeg ville have ordnet
mit omdømme,
før der var en lille person,
jeg forventes at holde i live og give opmærksomhed.
Jeg ønsker hende. Det er bare…
Jeg troede, jeg ville have reddet min karriere.
Jeg troede, den ville være repareret, på fode igen,
inden den jeg er, forandres.
Se. Hun er virkelig.
Tiden er løbet ud.
Og hvis du siger, glæden ved at få en datter
burde opveje tabet af min karriere,
tabet af det, der tænder min hjerne,
sværger jeg, at jeg kvæler dig, mens du sover.
Tak.
Du behøver ikke takke mig.
Jeg er glad for, det er en pige.
Det ved jeg.
Hvad vil du gøre?
'WANNABE KENDIS' ANHOLDT
Vent ved læsserampen.
Går til pause.
Du kan ikke nægte mig en pause. Fagforening. Skal jeg gentage det?
Godt så.
Hvordan blev I veninder?
Jeg arbejder her, Anna boede her flere måneder.
Vi klikkede bare.
Hvorfor løj du om at kende hende?
Jeg løj ikke. Jeg delte bare ikke.
-Må jeg interviewe dig? -Nej tak.
Hvorfor?
Jeg sælger ikke venner.
Der er mange billeder af dig og Anna og de to kvinder.
I var gode venner. Hvad skete der?
Farvel.
Anna indgår forlig. Vidste du det?
Hun er ikke dum. Indgår hun forlig,
er det, fordi hun har bestemt, det er bedst.
Er det derfor, du er her?
For at se, om jeg vidste det?
Jeg vil bare ikke se hende ødelægge sit liv.
Du er ligeglad med Anna.
Du er interesseret i din historie,
og hvis Anna indgår forlig, får du ikke din historie.
Så svaret på spørgsmålet "hvorfor er du her?" er mig.
Du håbede, jeg ville overbevise hende om ikke at indgå forlig,
så du kan få din historie?
Neff, hør.
Det kunne være en vigtig historie om finansinstitutioner,
hvordan kvinder bliver behandlet,
og hvordan samfundet kun tillader den lille elite…
Eller noget. Jeg er ikke ny. Jeg er ikke dum.
Det er New York. Jeg arbejder med New Yorks mennesker.
Alle her har gang i noget. Alle her har brug for at score.
Alle jager noget.
Alle vil have noget.
Penge, magt, image, kærlighed.
Du vil have noget. Du vil have det af Anna.
Indrøm det. Det kunne jeg respektere.
Men at du møder op med en latte og et smil
og håber, jeg hjælper dig, fordi du kerer dig om kvinder og samfundet?
Nej. Ikke i dag, Satan.
Jeg behøver det interview.
Jeg vil have…
Jeg vil have den karriere, jeg skulle have.
Du behøver ikke overbevise Anna.
Hvis hun skal respektere mig, må jeg selv sørge for det.
Men jeg må vide, hvad ønsker Anna?
Vivian? Jeg er Beth, Rikers medieforbindelse.
Hop ind.
Sid ned.
Drik lidt te.
Hvorfor er jeg her?
Jeg giver ikke et interview.
Jeg indgår forlig.
Det har Todd sagt.
Ja.
Men jeg undrer mig over, hvorfor?
Hvis jeg kommer i retten og taber,
siger Todd, jeg kan risikere fængsel i 15 år eller mere.
Indgår jeg forlig, er jeg ude efter fire år, og de deporterer mig.
Hvorfor skulle jeg ikke gøre det?
Det er bare det her.
Alle kalder dig en svindler, en dum kendis, en joke.
De bestemmer, hvem du er.
Hvis du indgår forlig, er det det, du giver dem ret.
Du vil for altid være en dum kendis.
Retssagen og det, der fører op til den er din chance for at forsvare dig selv,
at genoprette dit ry.
Overraskende at du opgiver det.
Hvad? Så nu tænker du på mig?
Nej. Jeg er ikke din ven.
Du behøver ikke at kunne lide mig. Jeg er en journalist.
Jeg vil have noget fra dig.
Jeg vil have den her historie.
Til gengæld kan jeg give dig det, du ønsker.
Og hvad tror du, jeg ønsker?
Jeg forstår, vi har et forlig.
Det har vi.
Tiltalte erkender sig skyldig.
Fire år, betinget prøveløsladelse, udvisning.
-Har forsvaret rådgivet tiltalte? -Ja.
Og tiltalte forstår detaljerne i forliget?
-Det gør hun. -Og er hun enig?
-Det er hun. -Nej.
Anna.
Hvad?
De skal ikke kalde Anna Delvey en dum kendis.
Jeg er klog. En forretningskvinde.
Vi gør det.
Okay?
Min klient ønsker at afvise forligsaftalen.
Jeg vil høres i retten.
Jeg vil have en retssag.
Hun vil have en retssag, så vi tager en retssag.
Til gengæld kan jeg give dig det, du ønsker.
Og hvad tror du, jeg ønsker?
At blive reddet? At blive fundet uskyldig?
Nej. Du vil være berømt.
Jeg vil fortælle verden din historie,
og jeg skriver fanden ud af den.
Jeg gør dig berømt.
Alle vil kende navnet Anna Delvey.
Den sæk tog ikke forliget.
Der bliver en retssag.
En journalist ville tale med mig. Talte du med hende?
Nej, nej. Jeg nægtede totalt.
Også mig.
Tekster af: Elisabeth Falsnæs Hansen