EN NETFLIX-SERIE
DEN HÄR HISTORIEN ÄR HELT SANN…
UTOM ALLT DET SOM ÄR RENT DRAVEL!
Hon flyttade från lägenheten.
Hon lämnade jobbet på Vanity Fair.
Varken vänner eller familj vill prata.
-Vem är det? -Vem tror du?
Är det fortfarande Rachel?
Du får släppa det.
Hon är den enda av Annas vänner som omnämns i klagomålet,
hon behövs. Hon undviker mig.
-Du behöver henne inte. -Jag sa det.
Okej, jag vill ha henne.
Kod Paul.
-Paul. -Hej, Paul.
Är du på safari? Kommit för att se lokalbefolkningen?
Beblanda dig med oss?
Barry, kom igen. Förlåt.
Det han menar, Paul, är…
…vi gillar dig inte. Gå härifrån.
Vivian, hur går det med historien?
-Bra. -Hur långt har du kommit?
-Nästan klar. -Har du ett utkast?
Nej. Jag är mitt i den.
Du vet, inne i den.
Min process och så. Inget utkast att visa dig.
Men snart.
Den har en uppenbar deadline.
När…händer allt det där?
Barnet ska födas om tre veckor.
Då behöver jag artikeln snarast.
Vi behöver mer tid.
Det är mycket faktakoll med den.
Du av alla borde veta hur viktigt det är att kolla fakta.
Jag förstår.
Hejdå. Gå. Schas.
Vi har våra egna historier att skriva, deadlines.
Jag har inte tid med att du ljuger för college-killen.
Vänta lite. Hon har rätt.
-Babyn ska födas om två veckor. -Utkastet är inte färdigt snart.
-Hon har inte ens börjat skriva. -Din själviska subba.
Jag har en Trumpkrönika.
Har du? En krönika om Trump.
Är du stolt över det?
Jag behöver Rachel.
Du har henne inte.
Folk försvinner inte bara.
Hon lever på nätet.
Hon skulle dö utan att lägga upp sina skor eller sånt på Instagram.
Hon måste vara på Instagram.
Hon gillar säkert inlägg fortfarande.
Ingenting. Ingen Facebook, Insta, Snap.
Twitter, Weibo, Tumblr, inget av det.
Ställer en källa inte upp, får man klara sig utan den.
Du har väl så det räcker utan Rachel?
Ja.
Nej. Kanske.
Det är bättre med Rachel.
Hon har rätt.
Utan Rachel är historien inte lika bra.
-Marrakesh absolut. -Jag vet inte.
Kacys berättelse räcker.
Hon var där.
-Delvis. -Hon var där.
Ja, hon var där i början, men inte så länge.
-Vad är grejen? -Kacy kommer tillbaka.
-Jag vet inte om hon är trovärdig. -Vi vill börja skriva.
Barry, för Guds skull.
Börja bara skriv.
Vi hittar Rachel.
Börjar du skriva så kommer hon.
Sätt igång.
SIDAN 1 AV 1 - 0 ORD
Det började med pengar, som det så ofta gör i New York.
SIDAN 1 AV 1 - 12 ORD
En ovikt 100-dollarsedel sköts över den lena ytan
på 12 Georges receptionsdisk i skandinavisk 60-talsstil.
"PENGAR SOVER ALDRIG" VAR ÄR RACHEL?
Senare skulle Kacy Duke inse
att det var en gåva från universum.
Förlåt. Vad?
-Jag hör inte vad du säger. -Fan, kom hit.
Jag har en vän som kunde veta något,
så jag ringde henne och kollade, hon rotade lite och…
Hon ringde precis tillbaka…
Du tar livet av mig.
Jag hittade Rachel, jag vet varför hon inte pratar med dig.
Vad?
Är hon död? I koma? Vad?
Rachel sålde historien till Vanity Fair.
För helv…
"SOM TILLÄGGSBONUS BETALADE HON FÖR ALLT"
MINA GLITTRANDE MISSÖDEN MED EN MAGIKER PÅ MANHATTAN
JILLIANVELLONELLO0193 FAN DU LEVER ETT JÄDRA LIV! HERREGUD
J_GAJAISTA38914 NI ÄR SÅ GULLIGA
LOCALMSKALASTANA_33 SNYGG!
PERRYSZAMAR22 VACKER
LITTLEMISSCORNRIDGE HETT!
GOLDIE_WEST20 JAG ÄLSKAR DET HÄR
SWEE_DEE213 DET ÄR ORÄTTVIST!
CCHICCKKMAN OOOJ SÅ BRA
MISSWANONA352 INTE EN CHANS!
ABBYCMARTIN1J JAG LÅTER DIG SLUTA MEN DU ÄR BÄST
HEEENRY OJ HOTSTUFF_99023 MÅL!
LOCALMSKALASTANA_33 KAN INTE ENS!
JILLIANVELLONELLO0193 OTROLIGT! ÄLSKAR DET
Gud.
Okej.
Det här är Anna Delvey, lämna ett meddelande.
Anna, det är jag.
Jag är i New York så om du kan skicka mig pengarna,
vore det jättebra.
Tack, vi hörs.
Det händer ofta. Det betyder inte att ens historia är körd.
Men inte heller att den fungerar.
Vet vi vem som skriver?
Min vän visste inte.
Om det är nån som Nancy Jo Sales, då är det kört.
Det skulle sänka dig.
Jag måste berätta för Landon.
-Nej. -Tycker du inte det?
Tänk om Paul får veta?
-Står din historia på egna ben? -Ja.
Herregud. Jag tror det. Kanske.
-Du har jobbat jättebra. -Men jag är inte klar.
Säg ingenting till Landon.
Lou?
De har rätt. Vi håller tyst.
Ingen säger nåt till Paul eller Landon.
Vi läser Vanity Fair-artikeln först.
Vi måste veta vad du slåss mot.
När kommer den ut?
I tryck nu i veckan, online nån gång idag.
Snygg solbränna.
Dina Insta-bilder var häftiga.
-Tack. -Kom igen, berätta.
Jag är så avundsjuk.
Jag har alltid velat åka dit.
-Var det häftigt? -Det var trevligt.
Herregud, hur kunde du bo på La Mamounia?
Hade du en hemlig älskare?
Tyvärr, inboxen är full och jag måste jobba.
-Torrboll. -Jag måste jobba.
Rachel.
Noah, vad gör du…
Jag ska träffa en bildredaktör.
Marrakesh var galet. Eller hur?
Hur mår du?
Jag kanske har, typ, PTS.
De debiterade mitt kort till maxgränsen.
-Vad fan? -Jag vet. Men Anna fixar det.
Det är okej.
Jag måste gå på mötet.
Vill du äta middag nån gång?
Jag kan inte.
Vi ses.
Anna, fortfarande ingen överföring. Måste betala jobbets kreditkort snarast.
Nej! Ledsen, banken har strulat.
På resande fot. Pengarna kommer imorgon.
Ledsen för strulet.
-Rachel. -Jag kommer.
Förvarning, nu kommer den.
"Som tilläggsbonus betalade hon för allt."
Skrev hon den själv?
Det är en ögonvittnesskildring.
Hon har skrivit den. Det är riktigt bra för oss.
Kent! Blev vi överkörda av Vanity Fair?
Han verkar inte tycka det.
Fan.
Folk kommer bli galna.
Ännu inga pengar.
Banken strular. De kommer.
Jag kan få problem.
De skickades idag. Jag kan skicka överföringskvittot.
Rachel.
-Förlåt. -Vad är det med dig?
Varför dröjer det?
De kommer.
Litet problem med internationella överföringar.
Vad är det som händer?
Vad menar du? Allt är lugnt.
Du får pengarna på måndag.
Jag bad om nästa månads bilder.
Förlåt.
KATE MCKINNON FÖRSTASIDES-REPORTAGE
Anna, jag behöver pengarna.
Liten försening. Fixar det nu. Ledsen.
Överföringen blir klar idag.
Fick byta hotell.
Beekman, så rudimentärt.
Rachel.
Om du inte fokuserar hittar jag en annan assistent.
Du är bara i vägen just nu.
Det här är Anna Delvey.
Lämna ett meddelande.
Anna, det har gått tre månader.
Jag behöver mina 62 000 dollar.
Jag måste betala företagskortet.
Jag har använt alla mina pengar.
Anna, snälla, du måste betala tillbaka.
Jag förolämpar inte Vanity Fair, jag säger inte att det är dålig journalistik.
Det inte är journalistik.
För Rachel skrev den själv.
Hon är ingen journalist.
Vi blev överkörda.
Det här är inte att bli överkörd.
Det är ingen riktig artikel.
Den har inga fakta,
ingen granskning, inga intervjuer.
Hon klagar på sin vän.
Det är i stort sett en e-postväxling som gått fel.
Vilket stödjer min poäng
om brist intresse för såna här historier.
Paul, hennes text saknar innehåll.
Rachel fattar ingenting.
Hon vet inget om bankerna,
advokatfirman eller skalan av det Anna gjorde.
Min artikel handlar om svindeln
som är 2000-talets amerikanska dröm.
Jag pratar om stölden av våra ideal.
Stölden av ett presidentskap, hindren för kvinnor.
Den handlar om bedrägerikulturen som är här.
Min historia har en plats.
Den har rätt att existera.
Dina sidor har något.
Men jag vet inte.
Jag tycker…
…att vi borde dra oss ur.
Landon.
Fortsätt.
Avsluta den.
-Sen bestämmer jag mig. -Tack.
-Kul att du ringde. -Kul att du var ledig.
Kul att ses.
Borta från all galenskap.
Just det.
Vilka planer har du?
En kompis ska spela med sitt band på Glastonbury.
Häftigt, va?
Så de vill att jag följer med och tar bilder och dokumenterar det.
-Fantastiskt. -Ja. Du då?
Jag har ingen aning om vad jag ska göra.
Jag väntar ännu på att Anna ska betala.
Oj. Har hon inte betalat dig?
Jag har hemlighållit det.
På jobbet…
Jag vet inte hur länge till…
Hon sa att hon bodde på Beekman, men inte längre, tror jag.
Jag ber inte att hon betalar mig kontant.
Hon behöver bara trycka på en knapp eller ringa nån.
Jag vet inte ens var hon är.
Hoppas hon mår bra.
Rach, du måste ta hand om dig själv.
Vad menar du?
Anna är min vän.
Efter allt som hände i Marrakesh,
att du kallar henne det fortfarande…
Anna är ingen vän,
då hade hon inte gjort såhär mot dig.
Hon sätter sig själv först.
Hon är annorlunda.
Hon befinner sig på ett annat plan, men hon har råd med det.
Allt kommer att bli bra.
Ute och festat?
Jag kunde inte sova.
Lever livet. Jag ser dig, Rachel Williams.
G-MAIL MEDDELANDE - FRÅN PAYPAL
DU HAR FÅTT EN BETALNING FRÅN ANNA DELVEY.
Tack gode Gud.
SUMMA 5 000,00 USD
Vad i helvete?
Det här är Anna Delvey.
Lämna ett…
Anna…
Stör jag?
Hej, Linda. Behövde du något?
Jag försöker få mina steg för idag, så jag gick ner.
Fick du mitt mejl förra veckan?
Veckan innan?
Herregud. Har jag missat nåt?
Förlåt. Clara har en stor resa. Jag har bokat flyg och resor.
Tre länder.
AmEx kontaktade mig.
Nånting om en obetald skuld på ditt företagskort.
Mitt?
Marco gör sin kvartalskontroll nästa vecka,
så du borde betala det som behövs tills dess.
Absolut. Jag ska betala allt.
Jag måste ha glömt.
Visst.
Kom igen.
Det här är Anna Delvey. Lämna ett meddelande.
Anna, det är jag.
Du skickade 5 000, resten då?
Jag behöver resten.
Nån på jobbet vet.
Anna, ring mig. Snälla.
Jag blir galen här.
Jag måste betala.
Förlåt.
Var var Anna hela den här tiden?
Hon hade lämnat Beekman, eller hur?
Anna kommer tillbaka från utlandet.
12 George vill inte ha med henne att göra,
hon checkar in på Beekman.
Inga överraskningar.
Det tar mindre än en månad för dem på Beekman
att inse att Anna inte är nån som betalar.
Efter det, flyttar hon till W.
Det här är jättebra.
Du kan använda det.
Vart ska du?
Kommer strax. Jag kom på nåt.
Så hela tiden medan Rachel försöker få tillbaka sina pengar, är Anna hemlös.
Saknade betalningar på hotell efter hotell.
Lyxluffaren.
Precis. Inte för att Rachel visste det.
Det här är Vivian Kent, jag söker dr Harris.
Kan du be henne att möta mig på sjukhuset?
Nånting händer.
Nåt du vill berätta?
Lät du henne spendera 62 000 dollar på ditt företagskort?
Jag lät henne inte.
Jag menar, jo, men hon skulle betala tillbaka.
-Hon är rik. -Prata med Marco.
Det kan jag inte.
Han kommer se det själv om två dagar.
Det är bättre att berätta.
Sen kan vi sätta juristerna på henne.
Nej, hon säger att de kommer.
Skärp dig.
Hon har låtit dig vänta i tre månader.
Berätta för honom.
Hon har betalat en del.
Betalar hon resten, behöver inte Marco få veta.
Är det här lågstadiet?
Det här är svindel.
Polisen. Sitta i fängelse.
Det är allvarligt. Du måste ange henne.
Du känner henne inte!
För dig är hon en besvärlig post i bokföringen.
För mig är hon min vän.
Och jag anger inte en utländsk kvinna för polisen.
Inte i Trumps Amerika.
Inte när jag faktiskt känner henne.
Och vet att hon är en bra person.
Jag vet att vad hon än går igenom nu,
kommer hon hitta en lösning och gå starkare ur det.
Precis som jag.
Vad är det som händer?
-Ingenting. -Nånting pågår.
Det som har hänt är att jag kan se att barnets huvud är fixerat.
Fixerat? Herregud, okej.
Fixerat, vad är det?
Det är inte allvarligt. Det är inte låst.
Vivian,
om två eller tre dagar föder du.
Bara lugna promenader, lite stress och ta det lugnt från och med nu.
Ska bli.
Vivian, du måste ta hand om dig själv.
Det ska jag.
Jag lovar.
Hallå?
Anna?
Är du där?
Jag är här. Läget?
Jag vet inte om du fått mina meddelanden,
men jag väntar fortfarande på betalningen.
Vet du, jag är så trött på den här överföringsgrejen.
Jag är på W, jag kan gå till banken och skaffa en postväxel till dig.
Du kan komma och hämta den.
Är det okej?
Det är okej.
Jag kommer idag.
Ja! Jag visste det! Ja.
I artikeln skriver Rachel om en konfrontation.
Ingen nämnde det för mig.
Inte Anna, inte Kacy.
Bilen kommer om fyra minuter.
Förstfödda bebisar föds alltid för sent. Det säger alla.
Din syster. Hon gick väl över tiden?
Rue föddes för tidigt.
-Vad gör du? -Ringer en Uber.
Menar du allvar?
Artikeln är inte klar.
Jag är nära. Jag bara…
-Jag måste prata med Kacy. -Hörde du dr Harris?
Vila. Koppla av. Lugna promenader.
Vivian, det är ingen övning.
Vi är nästan där. Och vi är inte ens klara.
Barnkammaren är inte färdig, lägenheten är inte barnsäkrad.
Vi behöver en baby-monitor med grejerna.
Vi har inga blöjor.
Folk får barn varje dag.
Folk hukar sig på fälten.
Vi är inte speciella.
Vi har inte grejerna.
Det är så det är.
Vi är inte dåliga föräldrar för hon är inte här ännu.
Så vet du vad vi gör?
Det som behövs för att vara klara när hon kommer.
Jag måste få den här artikeln ur huvudet och på pappret.
Jag måste göra det. Jag måste bli klar.
Jag måste föda barnet och veta att jag var skitbra.
Och vann.
Kan du hjälpa mig?
Klarar du det på två dagar?
Jag måste. Nu eller aldrig.
Vad fan?
Behöver du hjälp?
Jag letar efter min vän. Anna Delvey.
Hon bor inte här längre.
Jag måste träffa henne.
Hon har lämnat en check, jag måste hämta den.
Lämnade hon en check?
Vad menar du att hon inte bor här längre?
Har hon inte… Har hon inte betalat er?
Jag kan inte diskutera våra gästers personliga affärer.
Eller ekonomiska dispyter eller problem de kan ha med oss.
Eller Beekman. Eller Mercer.
Okej.
Herregud.
Vad ska jag göra?
Du förstår inte, jag är en vanlig person.
Hon är rik.
Stenrik.
Rik?
Det verkar inte så.
Medan Rachel blir galen av att vänta på att Anna betalar henne, är Anna var då?
Då är hon i fängelse.
W ringde polisen för den uteblivna betalningen.
Det stämmer.
Här är dokumenten från arresteringen.
Det är då hon träffar Todd.
Jag betalade borgen, men det är inte över.
Vad händer i Amerika?
Jag hoppades på er nya president.
Det här skulle aldrig hända i Europa.
Speciellt inte i Tyskland eller Paris.
Jag hörde inte, varför betalade du inte?
Jag försökte,
men jag hade inte sagt till banken att jag skulle resa, så…
Korten fungerade inte.
De satte handbojor på mig och allt.
Förstår du?
Ja. De gör det.
De borde tänka mer på ens anseende.
När du representerade Alec Baldwin,
är jag säker på att de inte satte fängsel på honom när han attackerade paparazzi.
Jag representerade inte Alec Baldwin.
-Men det stod online att du… -Mr Baldwin hade en förföljare.
Jag representerade henne.
Förföljaren?
Så…
…det som händer nu är att du skriver på det här,
som ger mig panträtt till dina tillgångar
om något händer med dina finanser längre fram.
Och jag arbetar på att få detta att gå från ett brottmål
tillbaka till det missförstånd som jag är säker på att det var.
En annan sak.
På grund av strulet med banken,
har jag fortfarande problem med mina kreditkort,
så jag måste få bo hos dig.
Det gäller bara några dagar.
Absolut inte.
Hur ser du på det här?
Det får henne att se så illa ut.
Vi visste inte ens hälften av det.
Läste du om konfrontationen?
Jag vet. Har du pratat med Anna?
Inte än. Det kommer ta kål på mig.
Du berättade ingenting om en konfrontation.
Rachel var ett vrak.
Hon hade ignorerat henne så länge,
sen kom det ut att hon åkt fast…
Vem sa att ni skulle konfrontera henne?
Jag, tror jag.
Jag vill inte lägga mig i, men… Jag ville fixa det.
Få Anna att erkänna,
Rachel att få pengarna, hjälpa Anna.
Kanske ringa hennes föräldrar.
Anna och jag skulle ta en drink.
Jag sa att min vän Nicole
var i trakten och skulle ta henne med.
Nicole? Blev din kund inblandad?
Det var ett misstag.
Hon var här när Rachel kom hit och grät.
Spänn magmusklerna, naveln till ryggraden.
Det gör ont.
Fan.
Hon vill att vi ska ha barnen.
Varför i helvete skulle jag låta de där vampyrerna förstöra vår helg?
Nicole, andas djupt.
Kom ihåg att vara närvarande.
Det förflutna är din lärare, men nuet är din skapelse.
Vad gjorde hon?
Titta på mig.
Du har låtit Anna ta för mycket, du måste bli stark.
Jag är inte stark.
Det är inte sant. Du måste ta tillbaka styrkan.
Du måste ta plats och kräva det du behöver.
Börja älska dig själv och sätt dig själv främst.
Kommer hon?
Nicole hämtar henne nu.
-Jag är rädd. -Nej.
Du är modig.
Och du ska möta henne.
Hur ska du vända på historien?
Genom att vara stark.
-Bra. -För jag är en grym brud.
Ja, det är du!
Nu gör vi det här.
Ja.
-Jag är en grym brud. -Jag är en grym brud.
-Grym brud. -Grym…
Vill Kacy träffas här?
Hon väntar på oss.
Åh, herregud, Kacy.
Vad gör du i den här delen av stan? Alla är så gamla.
Rachel.
Vad fan är det här?
En konfrontation?
Jag har massor att göra och ni slösar med min tid.
Du betalade mig 5 000, det är jag tacksam för,
men snälla, jag behöver resten.
Överför det bara.
Ekonomichefen är tillbaka och han kan inte få reda på det.
Berätta sanningen om Marrakesh. Var är Rachels pengar?
Jag ska betala tillbaka.
Det har gått tre månader, Anna.
Jag vet att du är min vän
och att du inte vill skada mig, så snälla, ge mig pengarna.
Snälla, Anna.
Varför är du så dramatisk?
Är jag dramatisk?
Du låtsas att du vill ha fred, men du älskar ett uppror.
-Du älskar drama. -Du har satt henne i en hemsk situation.
Hon förlorar lägenheten. Hon kan förlora jobbet.
Prata med oss, Anna.
Vad är det som händer? Vad händer med din fond?
Vill du att vi ringer nån, dina föräldrar?
Vem tror du att du är?
Du är skyldig Rachel 57 000 dollar.
Om du inte är ärlig, kan vi inte hjälpa dig.
Tror du verkligen på de här skit-affirmationerna?
Varför gråter du? Jag sa att det ordnar sig.
Skämtar du?
Vem fan är du?
Lugna dig, Nicole. Det är okej.
-Det är det inte. -Gud.
Titta på din vän, gråter floder.
Hon är ett vrak tack vare dig.
Du här angår inte dig. Du känner inte mig.
Jag känner massor som du.
Inte troligt.
Det här är så dumt och kortsynt.
Ni är så enkla.
Ni vet inte vad det innebär att skapa nåt.
Snälla! Du ljuger.
Alla kan se det.
Ge henne bara pengarna.
Det räcker, Nicole. Anna…
Sluta.
Sluta. Säg sanningen.
Jag skapar nåt som kommer att bli enastående.
Men ni besvärar mig med kreditkortsnotor?
Vet ni hur mycket jag har att tänka på?
Jag har jurister och finansmän som hjälper mig att skapa ADF.
Jag ska hyra en hel fastighet på Park Avenue.
-Skitsnack. -Vad vet du?
Hon har rätt. Du ska inte hyra 281 Park.
Du pratar inte så där till mig.
Du får sparken.
Tjejen, jag har redan sparkat dig.
Du ska inte hyra 281 Park för den är redan uthyrd.
-Det är inte sant. -Jo, det är det.
Det står här.
DEN SVENSKA FOTOGRAFISKA ORGANISATIONEN FOTOGRAFISKA
HYR HELA 281 PARK AVE SOUTH
Det är fejknyheter.
-Du är otrolig. -Nej, det är min fastighet.
-Anna, vad är det? -Anna…
Fan ta dig, Kacy!
Dra åt helvete med ditt psykobabbel!
Du har ingen aning om hur det är för mig.
Jag är en chef.
Jag försöker skapa en stiftelse och jag är omgiven av amatörer!
Snälla Anna. Jag ber dig.
Nej! Jag gör allt jag kan.
Tror du att jag har tid att slösa på det här?
Dina pengar kommer. Varför kan du inte lyssna?
Jag trodde du var min vän.
Och du behandlar mig så här?
Efter allt jag har gjort för dig?
Du måste sluta. Säg sanningen och vi kan hjälpa dig.
Snälla.
Jag behöver pengarna.
Det här har gått för långt.
Jag ska gå på toaletten.
Hon är galen.
Jag borde ha förstått att det inte skulle gå.
Ge det tid, jag tror att hon börjar öppna sig,
-hon börjar lyssna. -Tror du?
Ja.
-Hon sticker! -Va?
Anna!
Det var en katastrof.
Vi borde kontakta föräldrarna, sa jag.
Vi kunde hitta dem på nätet.
Pratade du med dem?
Nej. Rachel ville fundera på det.
Sen ser jag hennes artikel idag.
De är förpestade. Allihop.
Jag vill inte vara med.
-Vad menar du? -Jag vill inte vara med i artikeln.
-Vadå? -Det är inte jag.
Jag vill inte bli sedd i negativa sammanhang.
Jag är inte med.
Kacy, jag behöver din historia.
Jag är klar med Anna Delvey och hennes kaos.
Snälla, ta lite tid.
Tänk på det. Bestäm inte nu.
De försöker hoppa av.
Vem är det nu?
Ron från Blade ber oss att stryka stölden av planet.
-Han vill inte ha med sitt namn. -Absolut inte.
Det är redan officiellt.
Hon åtalades för planstölden. Nej.
Vi får se vad juristerna säger.
Folk är så skrämda av Rachels artikel.
Du har suttit här i timmar och borde vara hemma.
Måste bli klar.
Är det här på allvar? Vad ska du göra åt det?
Det låter som om hon är offret.
Jag ska skriva min artikel.
Det är det jag gör. Fakta talar för sig själva.
En handduk?
Om vattnet går.
Tror du att Anna sett den?
Du borde sagt att du är berömd.
Vadå?
Jävla subba!
Nej! Släpp ut mig!
Släpp ut mig!
Jag måste ringa Vivian Kent. Jag måste få ringa!
Fan!
Nej! Släpp ut mig!
Fan ta dig, Rachel!
Nästa.
Jag vill anmäla ett brott, antar jag.
Ett brott? Antar du? Okej.
-Är du brottsoffret? -Ja. Jag är offret.
Vilket slags brott?
Jag var på semester i Marrakesh på La Mamounia,
det är ett femstjärnigt hotell i Marocko.
Kardashians bodde där.
Min vän bad att få låna mitt kort
för att betala lite, och tog slut på pengarna…
…mycket pengar på mitt AmEx.
Det är mitt företags-AmEx.
Hon lovade att betala tillbaka,
men det har gått nästan tre månader, och jag blir galen.
Ett ögonblick.
Så du åkte på en 62-tusens semester med din polare till Le Moumounia?
Nej, La Mamounia.
Okej. Och du betalade med kreditkortet från arbetet?
Det var både mitt personliga och företagskortet.
Men de skulle bara vara en pant.
-Inte bli debiterade. -Okej. Jag fattar.
Och din vän, Anna Delvey,
tvingade hon dig att ge henne ditt kort?
Nej. Inte precis.
Jag trodde att hon hade pengarna.
Sextiotvåtusen på företagskortet.
Vad har du för gräns?
På mitt företagskort?
Stan ger inte mig nåt företagskort.
Ja. De ger mig inte ens pengar för att köpa ett nytt hölster.
Jag är verkligen i knipa.
Kan ni inte prata med henne? Jag behöver hjälp.
Miss, just nu har jag ett mord,
en våldtäkt, två fall av våld i hemmet,
och en blottare som går fri i Alphabet City.
Jag är ledsen…
…men vad ska jag göra?
Vad ska jag göra?
Inget brottsligt har begåtts här såvitt jag kan se.
Mitt råd?
Starta en GoFundMe-sida och välj bättre vänner.
Visst.
Bättre vänner.
Nästa.
Anna springer iväg från konfrontationen och Rachel går till polisen.
-Sa inget till Kacy. -Tjallare.
Var är Anna? Vart tog hon vägen?
Och var är Rachel efter att snutarna skrattat ut henne?
Jag försökte inte lura företaget.
Hon skulle betala tillbaka.
Det handlar om din brist på omdöme.
-Det var inte mitt fel. -Vems var det då?
-Jag försökte fixa det. -Du misslyckades.
Får jag sparken?
Om en utredning fastslår att du var inblandad,
kontaktar vi polisen.
Jag tog inget av det.
Du bodde väl på hotellet?
Förstår du inte vad jag gått igenom?
Du hjälpte din vän att svindla det här företaget.
Du är insyltad i det här.
Be Alan ringa mig. Det är brådskande.
Gabriel, det är jag.
De har hyrt ut 281 Park.
Hur kunde du låta det hända?
Ring mig.
Du måste fixa det.
Vi måste prata. Nästa plan.
Godkväll, kan jag hjälpa till?
Nej, jag var på väg till receptionen.
Receptionen kan inte hjälpa er, madam.
Varför inte? Det är ingen kö.
För om du närmar dig henne,
är hon instruerad att ringa efter vakten.
Personligen skulle jag undvika det,
vilket är varför jag ville assistera dig själv.
Är det nåt annat?
Kastar du ut mig? Vet du vem jag är?
Ja, det gör jag.
Jag har en bild av dig,
vilket är varför jag råder dig att söka boende nån annanstans.
Det är kallt därute.
Och härinne börjar rumspriserna på 800.
Du måste betala i förskott.
Du och Anna var väl vänner?
-Det är vi fortfarande. -Vad är hennes grej?
Vad handlar det om?
Om hon är rik, varför betalar hon inte?
Anna är en god person.
Lite excentrisk, men äkta.
Om hon är din vän, skyddar hon dig.
Men hennes pappa slutade betala.
De här rika ungarna, deras underhåll,
ibland händer det grejer i mammas och pappas bank.
Men när det löser sig är pengarna tillbaka.
Anna bara… De hade några dåliga veckor.
Jag sticker.
Det låter spänt.
Jag visste att det inte skulle gå.
Konfrontera henne.
Hon kallade mig dramatisk.
Hon sa att jag låtsas vilja ha fred.
Hon vände allt mot mig.
-Hon är hemsk. -Poliserna tycker att jag är knäpp,
mina kollegor att jag är en idiot, och jag känner mig som en idiot.
Hur hände det här mig?
Vad var…
Du var där, är det mitt fel?
Du är en bra människa. Och du var en bra vän.
Och jag blev lurad.
Du hade rätt.
Sånt händer inte Anna.
Hon sätter sig själv först.
Vad ska du göra?
När jag grät, sa hon att jag älskar drama.
Som om vår vänskap inte betydde nåt.
Som om det hon utsatte mig för inte betydde nåt.
Vill hon ha drama, ska hon få det.
Hur länge har hon skrivit?
-Tolv timmar. -Respekt.
Hon är galen.
Hon är inte galen. Hon har sina skäl.
Så hon gjorde ett misstag i sin karriär.
Kvinnor får inte göra misstag?
Det var en ordentlig miss.
Barry?
Maud, hon borde haft koll.
För att du skulle ha haft det?
Hon är mänsklig.
Det var en förbannad lista och ungen ljög.
Du har väl aldrig klantat dig?
Du förlorade nog inte jobb och respekt för det.
Rachel, tills utredningen är färdig,
måste du överlämna företagets ID-kort och kreditkort.
Det är inte mitt fel.
Utredningen får fastställa det.
Tills dess får du inte prata om det med andra anställda.
Du blir avstängd tills utredningen är klar.
Jag behöver jobbet.
Du borde ha tänkt på det
innan du gav ditt företagskort till en vän.
I delstaten New York, har jag rätt till en advokat
vid disciplinära utredningar enligt Arbetstagarlagen.
Ni underlät att informera mig
om att jag kunde ha en oberoende rådgivare.
-Det kan… -Det är lagen.
Vad var det där?
Jag står upp för mig själv.
NEFF GJORDE DET INTE
Hur går det?
Sjutusen ord, femtusen bra.
Och det andra?
Fortfarande torr.
Det här är Manhattan på 2000-talet.
Pengar betyder mer än någonsin.
Det är ovanligt att en stadsbo som får en möjlighet
att snabbt och oväntat få pengar, inte tar tillfället i akt.
Pengar kommer nästan alltid med villkor.
Ändå försöker alla uppnå det,
för att här är pengar det som ingen kan få för mycket av.
Motståndskraft är inte lätt att hitta, men pengar är det.
Det kunde kanske ha hänt.
I den här stan, där enorma massor osynliga pengar
byter händer varje dag…
Varför inte? Varför inte hon?
Hon var inte jättesnygg, sa de.
Eller jättecharmig.
Hon var inte ens trevlig.
Hur lyckades hon att övertyga
en massa coola, framgångsrika människor?
Anna tittade på New Yorks själ och insåg
att om man distraherar med glänsande föremål,
visar dem pengar,
kommer de inte kunna se nåt annat.
Och grejen var, det var så lätt.
Det är bra.
Jag håller med.
Men problemet är Kacy. Enligt juristerna behöver vi henne.
Jag ringer henne.
Herregud.
Nej.
-Ja. -Det är jag. Allt bra?
Visst.
Jag ska till rätten nu.
Ses vi kl. 10?
Jag går nu.
Anna, kom i tid.
Domaren gillar inte sena ankomster.
Jag sa att jag är på väg.
-Hallå. -Kacy, jag behöver ett svar.
Det här är dålig karma.
Kacy, jag har inte mer tid.
Låt mig berätta.
Utan mitt namn.
Okej. Jag använder citaten, men utan ditt namn.
Inget som identifierar mig.
Du har mitt ord.
Du beskrivs som tränaren.
Tränaren.
Okej.
Tack.
Hon är med.
Utan namn. Men med.
Nån får trycka på hissen åt dem.
Mr Spodek.
-Hur går det för oss? -Vad?
Frågade hon hur det går för oss?
-Fan ta dig. -Vivi.
Vi ska inte föda barn.
Hon har rätt. Det ska vi inte.
Men om du kan be mig dra åt helvete, då är allt bra.
-Ser du, allt är bra. -Nej. Vi mår inte bra.
Förlåt, fru ordförande. Något måste ha försenat henne.
Hon är en rar…
En rar tjej med förkärlek för att inte betala.
Jag utfärdar en arresteringsorder.
Fallet ajourneras.
Var fan är du?
-Insättning? -Ja, tack.
BETALNINGSMOTTAGARE ANNA DELVEY 15 000 USD
Jag vill göra ett uttag.
Kontant?
Ja.
Vill du ha det i 50-lappar?
Ta några 20-lappar med.
Tio centimeter öppen.
Mamma har lite lågt blodtryck.
Barnet har lite takykardi.
Hjärtfrekvensen går ned.
Vivian, nu ska barnet ut.
-Nu? -Nu.
Jag är trött. Kanske sen.
Vivian, nu!
Jack.
När en värk kommer, få henne att krysta.
Okej.
En stol, tack.
Ja, krysta.
Krysta.
Trött.
-Få det att sluta. -Det slutar inte.
Du klarar det.
Nej, jag är klar.
-Jag får inte barn idag. -Dr Harris.
Jag ser det.
Hon måste göra det, annars blir det operation.
Förstår du? Få henne att trycka på.
Hör på.
Du förlorar.
-Du förlorar just nu. -Är du… Du.
Du förlorar nu, och du förlorar aldrig.
Du vinner. Okej?
Du klarar det här.
Det här är lätt. Du klarar det.
Alla kan det här. Säg varför.
Vivi, säg varför.
-För folk hukar på fälten. -Just det. Folk hukar på fälten.
Jag är inte speciell.
Du är inte speciell. Kom igen.
Jag måste göra det.
Gör det.
Du måste krysta. En sista gång för mig.
Jag är inte speciell.
Jag är inte speciell!
Krysta, Vivian, krysta.
Krysta.
Du måste vara stark, Rachel Williams.
Ms Williams, tack för att du väntat.
Vad kan jag göra?
Jag vill berätta om min vän, Anna.
Hon är nog en svindlare.
Jag älskar Los Angeles på hösten.
Det slår den här hålan.
Den här stan är full av ficktjuvar och bovar.
Undertexter: Kerstin Teglof