‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫יפה.‬
‫זה מאוחר.‬
‫זה נהדר.‬
‫- אולי מרוב שהיה לה כסף‬ ‫היא לא ידעה איפה הוא -‬
‫זה מאוחר.‬
‫אני מצטער. זה קטע של אחרי לידה?‬
‫כי אני רוצה לנחם אותך,‬ ‫אבל קראתי שאני אמור לכבד…‬
‫נחם אותי.‬ ‫-אוקיי, כתבת מאמר מעולה.‬
‫כתבת אותו בזמן ההיריון.‬
‫ועכשיו, יש לנו ילדה חדשה‬ ‫להיות אובססיביים לגביה.‬
‫נכון?‬
‫נכון.‬
‫- ויויאןקנט‬ ‫מגזין מנהטן -‬
‫- אנהדלביהאמיתית‬ ‫אנה - מתמחה בדימוס -‬
‫- חדשות ערוץ ארבע -‬
‫היורשת הכוזבת השיגה במרמה‬
‫ארוחות גורמה,‬
‫מלונות יוקרה‬ ‫וטיסות במטוס פרטי באלפי דולרים.‬
‫מקורות מדווחים שרימתה גם‬ ‫את האליטה של מנהטן,‬
‫והשפילה בכירים בחברה‬
‫מעולם האומנות, הנדל"ן, האופנה ווול סטריט.‬
‫היי, חברים.‬
‫אוקיי, דיברתם עליה בבראנץ',‬ ‫שמתם את התלבושות שלה בפינטרסט.‬
‫המשקפיים האלה של סלין…‬
‫בכל מקרה, היום אנחנו‬ ‫בליהוק חלומות לסיפור על אנה דלבי.‬
‫אוקיי, אני אובססיבית‬ ‫לגבי הסיפור הזה ואני יכולה פשוט…‬
‫אוקיי, "החבר העתידני"?‬
‫מייקל סרה, לא ככה?‬
‫מייקל סרה? מה לעזאזל?‬
‫אומר לכם כך, היא לא הייתה‬ ‫עובדת עליי, או על החברים שלי.‬
‫למה בדיוק?‬
‫קל. השיער.‬
‫הבחורה צריכה להשקיע במרכך עמוק.‬
‫זו חברה שלי.‬
‫זו חברה שלי!‬
‫- מריו מרקיז‬ ‫ספורה - כניסה מתחת -‬
‫סורוקין!‬
‫אהבתי את צללית העיניים.‬
‫לא.‬
‫את יכולה להיכנס.‬
‫כל השאר, שבו.‬
‫אני מפורסמת.‬
‫וואו.‬
‫אוקיי, אז…‬
‫מה? את רוצה מחמאות?‬
‫לא, אני פשוט…‬
‫לא, עשית עבודה טובה, פשוט… זה…‬
‫מה?‬
‫אני מניחה שכל הזמן הזה חשבתי שאת,‬
‫כאילו, עיתונאית אמיתית.‬
‫השקעתי במאמר הזה מאות שעות.‬
‫חודשים של ראיונות, מחקר, בדיקת עובדות.‬
‫אם האנשים סביבי היו פשוט‬ ‫עושים את העבודה שלהם‬
‫אז ההלוואות היו מאושרות,‬
‫הקרן שלי הייתה עוברת‬ ‫ועכשיו הייתי יושבת בשדרות פארק‬
‫במקום פה איתך.‬
‫זו עובדה.‬
‫אני אדם רציני ואת גורמת לי‬ ‫להישמע כאילו המצאתי את הכול.‬
‫כאילו אני איזו שקרנית.‬
‫משום ששיקרת.‬
‫אין קרן נאמנות. אף פעם לא הייתה.‬
‫אבא שלך הוא לא איזה איל הון מתחום הסולרי.‬
‫קיי אן אס משאיות וקירור,‬ ‫זה העסק של אבא שלך.‬
‫מחלקת משפטים עשתה מחקר בשביל המאמר.‬
‫אימתנו את זה.‬
‫אין ירושה. אין הון, אין אוסף אומנות, כלום.‬
‫משאיות וקירור, ככה הוא קורא לזה כיום?‬
‫אנה, שחררי.‬
‫תסתכלי סביבך.‬
‫את חייבת להפסיק להעמיד פנים.‬
‫לא משנה איזו "עיתונאית" את,‬
‫את מבינה שלאבי שהוגלה מרוסיה‬
‫אולי יש סודות להסתיר?‬
‫אפילו המצאת את השם.‬
‫כן, אמרתי לך, דלבי זה שם הנעורים של אימי.‬
‫רציתי לעשות את זה בכוחות עצמי.‬
‫בלי שאבא מחזיק לי את היד.‬
‫אוקיי, בסדר.‬
‫אם היית כל כך בטוחה שהכסף‬ ‫הולך להגיע ושאת הולכת להצליח,‬
‫אז מה בדיוק עשית בלוס אנג'לס?‬
‫סליחה, אני לא יודעת למה את מתכוונת.‬
‫בשאטו מרמונט כש…‬
‫כשמה?‬
‫נגמר הזמן.‬
‫מאות של שעות, חודשים של מחקר,‬
‫ואת עדיין לא יודעת דבר עליי.‬
‫אבל רזית.‬
‫היי, ילדת את התינוק.‬
‫מזל טוב.‬
‫- אנה? -‬
‫לאן?‬
‫שאטו מרמונט.‬
‫הטירה בשדרת סנסט.‬
‫איפה שג'ין הרלו ברחה מירח הדבש שלה‬ ‫כדי להתמזמז עם קלארק גייבל.‬
‫איפה שג'יימס דין קפץ מהחלון‬ ‫כדי להשיג תפקיד.‬
‫איפה שג'ון בלושי…‬
‫גברתי, זה לא יעלה כל כך הרבה‬ ‫בשביל להגיע לווסט הוליווד.‬
‫לא, זה לא בשביל שתנהג, זה בשביל שתסתום.‬
‫את קולטת?‬
‫עברו כבר חודשיים‬ ‫ודיווחי החדשות עדיין לא פוסקים.‬
‫"האם אנה דלבי מבשרת על סופם של המשפיענים?"‬
‫"אנה דלבי היא התרבות המלניאלית בשיאה."‬
‫"אנה דלבי הוכיחה את הפגמים‬ ‫במערכת ההגירה של ארה"ב"?‬
‫הם לא נגמרים.‬
‫ויו.‬
‫סליחה, פשוט…‬
‫אנה דלבי היא לא דעה, היא לא מם…‬
‫אני פשוט מרגישה כאילו‬ ‫כולם פספסו את הסיפור האמיתי.‬
‫מה היה הסיפור האמיתי?‬
‫משהו על מעמד, ניידות חברתית…‬
‫זהות תחת הקפיטליזם. אני לא יודעת.‬
‫אולי זו אשמתי. אני חושבת שאולי…‬
‫לא גיליתי את הסיפור האמיתי.‬
‫ויו, העלית את האינטרנט באש.‬
‫לא משנה איזה סיפור מצאת, הוא הצליח.‬
‫ואז היא עזבה את סנטרל סיינט מרטינס‬ ‫והשיגה מלגה בפרפל,‬
‫שזה מגזין צרפתי דוחה‬ ‫שאני לא מרשה לך לקרוא.‬
‫- יורשת גרמנייה מזויפת -‬
‫מה?‬
‫זה מם.‬
‫"סופה של ברית המועצות‬ ‫העיד על סופה של דרך חיים.‬
‫עבור רוסים מכל המעמדות,‬
‫זו הייתה גם קטסטרופה וגם הזדמנות.‬
‫הזדמנות להמציא חיים חדשים."‬
‫- אנהדלבי‬ ‫איקוניק אל איי -‬
‫- שאטו מרמונט -‬
‫בנוסף למטבח מלא,‬
‫הפנטהאוז כולל חדר סעודה רשמי.‬
‫מושלם עבור אירוח.‬
‫עכשיו השטיחים מ…‬
‫מה זה?‬
‫אני מקווה שהכול לשביעות רצונך.‬
‫כמעט.‬
‫אצטרך בקבוק טוב של רוזה.‬
‫תגידי לי שראית את זה.‬
‫מה ראיתי?‬
‫האינסטגרם של אנה, עצי דקל, הרעפים האלה.‬
‫זה השאטו מרמונט.‬
‫המה?‬
‫השאטו מרמונט. המלון. בה"א הידיעה.‬
‫אוקיי, אז זה מלון. אני לא מבינה.‬
‫אנה בלוס אנג'לס, מתאכסנת בשאטו.‬ ‫את יכולה לעצור אותה.‬
‫מי? אני?‬
‫אני לא יודעת, המשטרה?‬
‫רייצ'ל, הייתי שמחה לעזור,‬
‫אבל לא אוכל לצוות על המשטרה‬ ‫לחפש את חברה שלך בעיר.‬
‫אבל השופטת הוציאה צו בית משפט.‬
‫שווה כמו הנייר שעליו הוא מודפס.‬
‫את יודעת כמה צווי מעצר‬ ‫שעדיין לא טופלו קיימים?‬
‫עשרה.‬
‫מיליון.‬
‫אז, מה? נוותר לה?‬
‫אמרת שיש לי תיק מבוסס.‬
‫אמרת "דפוס רחב של גניבה".‬
‫לא תעשי את עבודתך?‬
‫את יודעת מה על סדר היום שלי כרגע?‬ ‫עשרה מקרי רצח.‬
‫תיק של פיגוע טרור. זו העבודה שלי.‬
‫הכסף של החופשה שלך לא בראש סדר העדיפויות.‬
‫היי, בינינו,‬
‫זה נראה שהיא רימתה גם כמה בנקאים.‬
‫לא נחשוף זאת בינתיים‬
‫כי זה עלול להביך המון אנשים חזקים.‬
‫אבל בפרקליטות המחוז מדברים‬ ‫על זימון של חבר מושבעים גדול,‬
‫לראות כמה רחוק אפשר לקדם זאת.‬
‫אז את לא לבד. לא שכחו אותך.‬
‫הדבר הכי טוב שאת יכולה לעשות, לחכות.‬
‫חכי לחבר המושבעים הגדול.‬
‫תודה על הפגישה בהתראה קצרה.‬
‫לא. תודה שהגעת בחופשת הלידה שלך.‬
‫מזל טוב, דרך אגב.‬
‫תודה.‬
‫חזרת הגיבורה הכובשת.‬
‫בדקת בצ'ארטביט?‬
‫אנה דלבי הייתה הכתבה המצליחה ביותר שלנו‬ ‫בחמש השנים האחרונות.‬
‫הרשתות החברתיות כמרקחה.‬
‫טלפונים מצלצלים, מוציאים לאור, מפרסמים.‬
‫"מה צופן העתיד לוויויאן?"‬
‫הם מבקשים את הדעה שלך לגבי אליזבת' הולמס.‬
‫או טראמפ. הבית-הלבן-בתור-ג'ורג'-12.‬
‫כמובן, אמרנו לכולם שאת לא עובדת לזמן מה.‬
‫טוב, האמת שזו הסיבה שרציתי להיפגש.‬
‫החלטתי איך להמשיך.‬
‫דברי.‬
‫תכווני גבוה.‬
‫אני אלך עכשיו. אני אוהבת אותך. ביי.‬
‫לאן את נוסעת?‬
‫ג'ק!‬ ‫-סליחה, לאן את נוסעת?‬
‫גרמניה.‬
‫למה?‬
‫כי מה אם היא לא מזויפת?‬
‫מה אם היא לא יורשת מזויפת?‬
‫מה אם היא אמרה את האמת כל הזמן הזה?‬
‫הכסף שהיא הגיעה איתו לניו יורק.‬ ‫מאיפה הוא היה?‬
‫השמועות אומרות שהיא אולי הלבינה כספים.‬
‫כל התשובות החשודות שהשגתי מההורים שלה.‬
‫אוקיי, תאטי.‬
‫זה יכול להיות גדול יותר מאנה.‬
‫זה יכול להיות גדול יותר‬ ‫ממה שכולם יודעים ואני…‬
‫אני יודעת שהתזמון גרוע.‬
‫כואב לי לא להיות איתה באותו חדר.‬
‫אני לא יכולה לדמיין להיות ביבשת אחרת,‬
‫אבל הכול סודר.‬
‫המגזין שילם על הכרטיס, על המלון. אני…‬
‫אפילו שכרתי מתורגמנית.‬
‫וזה רק לשבוע.‬
‫זו האחריות שלי בתור עיתונאית.‬
‫פשוט… בתור עיתונאית,‬
‫את לא אמורה לשמור טיפה מרחק‬ ‫מהמרואיינים שלך?‬
‫הבחורה הזו סוציופתית.‬
‫היא עבדה על כולם שיש לה כסף,‬
‫ועכשיו, מה אם היא עובדת עלייך?‬
‫זה לא כזה פשוט. היא לא סוציופתית.‬
‫איך את יודעת את זה?‬
‫בגלל מה שקרה בשאטו מרמונט.‬
‫הסיפור מורכב יותר‬ ‫ממה שאני, אתה ואחרים יודעים.‬
‫אבל אני פתחתי את תיבת פנדורה הזו‬ ‫ועכשיו אני חייבת לסגור אותה.‬
‫- מחכה להעברה הזו. -‬
‫- ברלין -‬
‫סליחה, אני לא יודעת גרמנית.‬ ‫אני פוגשת את אבא שלי כאן.‬
‫פתחי בבקשה.‬
‫הוא נעול. אני לא יודעת מה הקוד.‬
‫אני אמורה להביא אותו ישירות לאבא שלי.‬
‫היי! עצור!‬
‫היי.‬
‫עבור הטרחה שלך.‬
‫בואי איתנו.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫לאבא שלך.‬
‫- אחד בינואר 2006‬ ‫אנה מצטרפת לאביה בגרמניה -‬
‫מירה, המתורגמנית שלך.‬
‫סליחה, אני חושבת שהבהלתי אותך.‬
‫תודה לך. לא. סליחה, פשוט חלמתי בהקיץ.‬
‫דמיינתי את אנה עוזבת את רוסיה‬ ‫ומגיעה לכאן לבדה.‬
‫אני יודעת, נכון? אני עדיין מנסה לדמיין‬ ‫איך היא הייתה בתור ילדה.‬
‫גם את?‬
‫אוקיי, הבטחתי לעצמי‬ ‫שלא אהפוך למעריצה שרופה מדי,‬
‫אבל אני אהבתי את המאמר שלך רצח.‬
‫זה כל כך נחמד.‬
‫כולם אהבו. כולם בגרמניה חשבו לעצמם,‬ ‫"אנחנו יצרנו את זה?"‬
‫אז אני בבית ספר לעיתונאות, טוב,‬
‫וכולם שולחים זה לזה דוא"ל,‬
‫וכותבים שככה כותבים כתבת פרופיל.‬
‫תודה, זה ממש מספק לשמוע.‬
‫אז כשהמרצה שלי ראה‬
‫שבמגזין שלך מחפשים מתורגמנים…‬
‫כן.‬ ‫-התחרות הייתה קשוחה.‬
‫יכול להיות ששולם שוחד.‬
‫אוקיי. נהדר.‬
‫את ערה.‬
‫מי אתה?‬
‫נגיע לזה.‬
‫קודם כל, את יכולה לומר לי מי את?‬
‫אנה.‬
‫איזה יום בשבוע היום?‬
‫אני אף פעם לא יודעת איזה יום זה בשבוע.‬
‫את יודעת איפה את?‬
‫זה נראה כמו בית חולים מזדיין.‬
‫יפה מאוד.‬
‫אני הפסיכיאטר התורן, אנדרו מיליקן.‬
‫את בבית החולים סידרס סיני בלוס אנג'לס.‬
‫את יודעת למה את כאן, אנה?‬
‫נמצאת מחוסרת הכרה ליד בקבוק ריק של זאנקס.‬
‫אתה מתנהג בכזו דרמטיות.‬
‫הייתי לחוצה ופשוט רציתי לישון.‬
‫החיינו אותך.‬ ‫חיברנו אותך למכונת הנשמה לזמן מה.‬
‫יש לך המון מזל, שתדעי.‬
‫אוקיי. תודה. אני אלך עכשיו.‬
‫האמת, אני עדיין צריך לערוך הערכה כוללת,‬
‫ואת בהשגחה פסיכיאטרית 5150.‬
‫זה אומר שאת כאן למשך 72 שעות‬ ‫או עד שנוכל להחליט על השלבים הבאים.‬
‫מה אתם תעשו אם אעזוב? תהרגו אותי?‬
‫אני אפעיל קוד זהב.‬
‫ופיזיותרפיסטים יגיעו לכאן ויכפתו אותך.‬
‫אני לא מפחדת מפיזיותרפיסטים.‬
‫ואני אהיה חייב להודיע לרשויות החוק.‬
‫אז, בואי נתחיל.‬
‫אז הבחור הזה, זה ודים,‬
‫אביה של אנה, שטוען שהוא מהנדס פשוט‬
‫שהתקשה לפרנס את משפחתו‬ ‫אחרי נפילת ברית המועצות.‬
‫בסופו של דבר הוא היגר לאשוויילר,‬
‫העיירה שאליה אנחנו נוסעות כרגע.‬
‫הוא אומר שהוא מנהל עסק של משאיות וקירור.‬
‫אני לא בטוחה שאני מאמינה לו.‬ ‫-למה לא?‬
‫אנה לא בדיוק חיה בצניעות‬ ‫אחרי שעזבה את אשוויילר.‬
‫התמחות בברלין ופריז.‬
‫נרשמה ללימודים בסנטרל סיינט מרטינס‬ ‫ועזבה אחרי שבוע.‬
‫האם נהג משאית יכול להרשות לממן את כל זה?‬
‫בנוסף…‬
‫האם זה נראה כמו בית של נהג משאית?‬
‫אז מאיפה את חושבת שהגיע הכסף?‬
‫סליחה…‬
‫בעיות של אימא טרייה.‬
‫בכל מקרה,‬
‫הכסף, אני לא בטוחה,‬
‫אבל אני חושבת שזה עוזר לחשוב‬ ‫על ההיסטוריה הרוסית הטרייה.‬
‫אז, ברית המועצות נופלת,‬
‫פתאום כל המכרות והמפעלים שבבעלות המדינה,‬
‫הכול זמין לכל דורש.‬
‫האנשים שהשתלטו עליהם צברו כוח בלתי רגיל.‬
‫אשוויילר!‬
‫- אשוויילר -‬
‫אבל בסופו של דבר‬ ‫לרוסים נמאס מהמאפיונרים האלה‬
‫והם בוחרים נשיא חדש, ולדימיר פוטין,‬
‫שמתחיל להקשות עליהם.‬
‫אז האוליגרכים מתחילים‬ ‫להחביא את כספם בחו"ל.‬
‫מסתירים אותו בערים אירופאיות קטנות,‬ ‫בחברות קש משעממות,‬
‫כמו משאיות וקירור.‬
‫והשיא של בהלת כסף החירום הזה?‬
‫ב-2006. בשנה שאנה מגיעה לגרמניה.‬
‫אנישקה!‬
‫את באמת פה!‬
‫מה קרה?‬
‫לא משנה.‬
‫בקבוק… חאטו פטרוס 1996.‬
‫אבא, מה קורה פה?‬
‫מה קורה פה?‬
‫אנחנו חוגגים את החיים החדשים שלנו ביחד.‬
‫ברוסיה אף פעם לא שתית יין.‬
‫אף פעם לא היו לנו דברים יפים.‬
‫פעם בשנה, ביום ההולדת שלך, שתית דיאט קולה.‬
‫את רוצה דיאט קולה?‬
‫אף פעם לא אכלנו במסעדות.‬
‫את תיהני.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אדוני, מנהל הבר שלנו התעקש…‬
‫הוא רצה לוודא איתך‬ ‫שאתה יודע שהבקבוק הזה עולה 3,000 יורו.‬
‫זה מאוד מתחשב.‬
‫אקח אותו. תודה.‬
‫וניקח גם דיאט קולה.‬
‫אני רוצה שתזכרי את המלצר הזה.‬
‫איך הוא העליב אותנו. משום שאנחנו זרים.‬
‫אנשים פה מניחים‬ ‫שאנחנו עניים, נואשים, מושחתים.‬
‫אבל, אנקה, יש לי חברים עכשיו.‬
‫חברים חזקים.‬
‫אנחנו לא עניים יותר.‬
‫אני אוהב את היין שלי מתוק.‬
‫צריך להרשים את האנשים האלו בעליונות.‬
‫אז אנה הבריחה כסף בשביל אבא שלה?‬
‫זאת אומרת, אולי…‬
‫אני יודעת שזה מופרך,‬
‫אבל מסתובבות שמועות משוגעות יותר לגביה.‬
‫וזה הקטע עם אנה.‬
‫על כל שלושה דברים משוגעים שאת שומעת עליה,‬
‫אחד מתברר כנכון.‬
‫בכל מקרה.‬
‫בואי נבקר בווילה של סורוקין.‬
‫נגלה מה משוגע ומה לא.‬
‫אז, למה עזבת את ניו יורק בכלל?‬
‫אני אוהבת את לוס אנג'לס בסתיו.‬
‫אמרת למישהו שתהיי פה? חברים? משפחה?‬
‫אני חייבת לספר הכול לכולם?‬
‫אוקיי.‬
‫מה לגבי זה?‬
‫יש מישהו שאוכל לדבר איתו?‬
‫מישהו בגרמניה?‬
‫למה שתרצה לדבר איתם?‬
‫זה יכול לעזור לך לצאת מכאן.‬
‫העבודה שלי היא לקבוע‬ ‫אם זה בטוח עבורך לחזור הביתה ו…‬
‫אם באמת הייתי רוצה להתאבד, הייתי מצליחה.‬
‫המשפחה שלי ואני לא כל כך קרובים.‬
‫את יודעת, זו נורת אזהרה עבור אנשים כמוני.‬
‫לא בקטע כזה.‬
‫כל החיים האלו בגרמניה,‬ ‫זה פשוט מאחוריי כרגע.‬
‫זה פשוט… נגמר.‬
‫בעיתונאות, מגע עדין הוא הכול.‬
‫אפילו כשאת דופקת על דלת‬ ‫של מישהו ללא הזמנה.‬
‫במיוחד אז.‬
‫תכיני את כל המילים היפות‬ ‫והמנומסות ביותר שלך בגרמנית.‬
‫אז בעיקרון הגרמנית הכי פחות גרמנית שלי.‬
‫בדיוק.‬
‫אני חושבת…‬
‫שה…וילה אמורה להיות קרובה.‬
‫בדיוק כאן.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫אולי טעינו בכתובת?‬
‫זה נראה כמו…‬
‫האם זה…‬
‫ודים!‬
‫עזבו אותי בשקט!‬
‫ודים! בבקשה, אני צריכה לדבר איתך!‬
‫אז, בדקתי את התמונה שוב והמגרש הריק הזה,‬
‫זה בוודאות המיקום הקודם שלה.‬
‫הווילה שאנה גדלה בה. ועכשיו היא איננה.‬
‫נעלמה.‬
‫איך אחוזה כזו פשוט נעלמת?‬
‫כן. אני חושבת, לפי איך שהוא נראה,‬
‫שהוא לא מקושר היטב כמו שחשבתי.‬
‫אולי הוא היה פחות אוליגרך, ויותר מאפיונר.‬
‫אולי הוא מסתיר שם סחורה מוברחת.‬
‫כלי נשק, סמים…‬
‫כן.‬
‫המשטרה הגרמנית התחילה לרחרח,‬ ‫הוא היה חייב לשרוף אותה.‬
‫או הונאת ביטוח.‬ ‫-או שיריב תקף אותו.‬
‫או…‬
‫תראו אותי. אני הייתי מתוחכמת מניו יורק.‬
‫הייתי המשכילה התשושה שחולה על אירוניה.‬
‫עכשיו אני רודפת אחרי גברים רוסים בסמטאות‬
‫ומתנהגת כמו קלייר דיינס.‬
‫אני נופלת איתך.‬
‫הגעת ללוס אנג'לס כי ברחת ממשהו, אנה?‬
‫ממה יש לי לברוח?‬
‫אני רק בוחן את הראיות.‬
‫הגעת עם כרטיס כיוון אחד,‬ ‫מבלי לומר לאיש, שילמת במזומן…‬
‫אלו לא ראיות לכלום.‬
‫האם אי פעם קראת דוסטויבסקי?‬
‫בטח. זאת אומרת, לא מאז הלימודים.‬
‫אבא של אהב את דוסטויבסקי.‬
‫"החטא ועונשו" היה הרומן האהוב עליו.‬
‫הוא התעקש שאקרא אותו.‬
‫ויש את הדמות הזו, סבידריגיילוב,‬
‫יום אחד, משום מקום,‬
‫סבידריגיילוב אומר שהוא‬ ‫הולך לעשות את הונו באמריקה.‬
‫הוא נפרד מכל החברים שלו.‬
‫"להתראות! אני נוסע לאמריקה."‬
‫אתה יודע מה הוא עושה אז?‬
‫תספרי לי.‬
‫הוא יורה בעצמו.‬
‫בראש.‬
‫טוב,‬
‫לפחות אנחנו מדברים עכשיו.‬
‫טוב, ברוכה הבאה לעיירה קטנה בגרמניה.‬
‫בואי נתחיל.‬
‫נראה מי הכיר את אנה‬ ‫כשהייתה העלמה הצעירה בדירה ליד.‬
‫הוא מכיר את הסורוקינים.‬
‫ככל הנראה ודים ניסה למכור לו מקרר.‬
‫אבל הוא מעולם לא סמך עליהם.‬
‫מה?‬
‫מה הוא אמר?‬
‫הוא אמר שהרוסים והטורקים‬ ‫לא רוצים להשתלב בחברה הגרמנית.‬
‫הוא אמר לך את זה?‬
‫כן, ברוכה הבאה לעיירה קטנה בגרמניה.‬
‫היי.‬
‫הנקניקייה דוחה.‬
‫כן, קראתי את המאמר שלך.‬ ‫לא האמנתי. אנה שלנו?‬
‫איך היא הייתה כשהייתה פה?‬
‫זה בדיוק העניין. היא הייתה נורמלית.‬
‫טיפה ביישנית אולי.‬
‫ביישנית? אנה?‬
‫זה קשה לדמיין.‬
‫טיפה מוזרה.‬
‫הראש בעננים.‬
‫אבל אולי זו הייתה רק הגרמנית שלה,‬ ‫היא עוד לא הייתה מושלמת.‬
‫אני מצטערת, אני חייבת‬ ‫להגיע לשיעור, אבל בהצלחה.‬
‫כולי ציפייה לקרוא עוד‬ ‫על הסלבריטאית הקטנה שלנו.‬
‫וואו, המקום הזה, הוא נראה כמו…‬
‫בבקשה אל תגידי הוגוורטס.‬
‫סליחה. זה היה גס מצידי. זה פשוט ברח לי.‬
‫איך ידעת שאני הולכת לומר הוגוורטס?‬
‫אמריקאים חושבים שכל המקומות הישנים האלה‬ ‫נראים כמו הוגוורטס.‬
‫בסדר, עלית עליי.‬
‫אבל תסתכלי על זה.‬ ‫הלוואי שהייתי לומדת במקום כזה.‬
‫מה?‬
‫פשוט תגידי את זה.‬
‫אני כן הלכתי‬
‫אני שונאת מקומות כאלה.‬
‫זאת אומרת, כל האריחים הישנים,‬ ‫סמלי המשפחה והמוטואים הלטינים האלה.‬
‫הם אומרים שהמקום הזה גרמני.‬
‫ועבור גרמנים.‬
‫ואם את לא גרמנייה, את לא רצויה פה.‬
‫אז…‬
‫אם את מטורקיה או רוסיה,‬ ‫במיוחד אם אבא שלך הוא איזה אדם שפל…‬
‫אולי הקפטריה תוסיף בורשט לתפריט.‬
‫זאת אומרת, אפשר להאשים אותה‬ ‫על שהייתה ביישנית במקום כזה?‬
‫אולי…‬
‫אני לא יודעת. זה פשוט לא נשמע לי כמו אנה.‬
‫היית בת 15.‬
‫אבא שלך אמר לך לעזוב כל מה שהכרת.‬
‫את הבית שלך, החברים שלך, השפה שלך.‬
‫את שונאת אותו על זה?‬ ‫-לא.‬
‫האמנתי בעתיד המזהיר שהוא הבטיח לי.‬
‫וכשהגעת לגרמניה?‬
‫לא, קשה למהגרים בכל מקום.‬
‫אנשים היו אכזריים.‬
‫שנאת אותו אז?‬ ‫-לא,‬
‫כי אני זוכרת מה הוא לימד אותי.‬
‫לא לתת לאף אחד להגדיר אותך לפי העבר שלך.‬
‫להראות להם את העתיד המזהיר שאת בונה.‬
‫שנאתי שהוא שכח.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫כשאיבדנו את הבית.‬
‫כשאנשים אמרו שלא יעשו עסקים עם רוסים.‬
‫כשהעתיד המזהיר לא הגיע ו…‬
‫תמשיכי.‬
‫והוא התחיל לשתות.‬
‫האבא הגדול והחזק שהכרתי נהיה קטן וחלש…‬
‫ועצבני ו…‬
‫אלים?‬
‫מה עשית‬
‫כשהוא נעשה אלים?‬
‫קראתי מגזינים.‬
‫הסתתרתי בחדרי‬
‫עם ווג, ווג גרמניה,‬ ‫וניטי פייר, הרפר'ס בזאר.‬
‫רציתי ללמוד הכול.‬
‫כדי שאוכל להיות הכול.‬
‫כי…‬
‫עדיין האמנתי בעתיד המזהיר הזה.‬
‫והתכוונתי לעשות כל מה שיידרש‬ ‫כדי לברוח הרחק מאשוויילר.‬
‫הרחק מהבנות בבית הספר.‬
‫הרחק מ…‬
‫מאבא שלי.‬
‫למה זה?‬
‫אנה, את בוכה.‬
‫תשאלי אותו אם הוא יודע מה קרה לווילה.‬
‫הוא אומר שהפארק התעשייתי שהיה מפעל כימי‬
‫שנשרף בשנות השמונים,‬
‫אני מניחה שמשרד הבריאות‬ ‫גילה שהבית היה מזוהם‬
‫אז ודים היה חייב להרוס אותו.‬
‫אנה גרה בווילה מזוהמת?‬
‫אז, ודים באמת היה מוכר מקררים.‬
‫הווילה נידונה להריסה.‬
‫הוא השיג אותה כי אף אחד אחר לא רצה אותה,‬
‫ואנה הייתה סתם איזו תלמידת בית ספר מוזרה.‬
‫אני מצטערת, האם שמעתי אותך אומרת אנה?‬
‫סליחה על ההפרעה, אבל את אמריקאית?‬
‫דיברתן על אנה סורוקינה?‬
‫האם הכרת אותה?‬
‫לצערי.‬
‫הכלבה הזו עשתה לי את המוות בתיכון.‬
‫מורה אמרה לנו שהיא הייתה ביישנית.‬
‫מה מורים יודעים?‬
‫היא הייתה טיפה שקטה בהתחלה כשעברה לכאן.‬
‫והגרמנית שלה הייתה גרועה,‬ ‫אבל אז היא נהייתה אובססיבית לגבי בגדים.‬
‫התחילה להתלבש יותר טוב מכולם.‬
‫נהפכה למשטרת האופנה.‬
‫אוקיי. זאת אנה שלנו.‬
‫אתן עדיין לובשות את זה?‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיים!‬
‫היא אמרה דברים איומים‬ ‫אם התלבושת שלך לא הייתה לטעמה,‬
‫ובמקרה שלי זה קרה בכל יום.‬
‫וכולם פשוט היו צוחקים.‬
‫ברצינות, קלרה? את היית הכי גרועה.‬
‫כל כך רצית שהיא תחבב אותך.‬ ‫-לא רציתי!‬
‫הייתה לה השפעה מוזרה על אנשים.‬ ‫במיוחד כשידענו על אבא שלה.‬
‫מה לגבי אבא שלה?‬
‫אנשים אמרו שהוא היה,‬ ‫כאילו, מאפיונר או משהו.‬
‫ושהוא כיסח במכות הורים של מישהו.‬
‫אנשים פחדו ממנו.‬
‫פחדו גם מאנה.‬
‫כן.‬
‫רואה?‬
‫יש משהו פה, משהו גדול, נכון?‬
‫נכון?‬ ‫-אולי, כן.‬
‫אולי?‬
‫דיברנו עם חצי מהאנשים בעיירה הזו.‬
‫ומה קיבלנו? רכילות, שמועות…‬
‫את צודקת. אני מצטערת.‬
‫יש רק ריאיון אחד שבאמת משנה. ודים.‬
‫אבל ודים לא ידבר איתנו.‬
‫נגרום לו.‬
‫אז כשעזבת את גרמניה, ברחת ממשהו.‬
‫ברחתי למשהו.‬
‫לעולם היפה הזה במגזינים.‬
‫העולם הזה לא קיים.‬
‫אבל הוא כן.‬
‫בלונדון, ברלין, פריז, ניו יורק.‬
‫עם הלילות שלהם, מסיבות.‬
‫הייתי אחרי שתי כוסות שמפניה‬
‫והייתי מסתכלת‬ ‫על האנשים היפים שסביבי וחושבת,‬
‫"עשיתי את זה. אני פה".‬
‫"במרכז העולם."‬
‫ואז אדם מכוער מופיע,‬
‫או שמישהו מספר סיפור משעמם,‬
‫או שמוזיקה גרועה מתחילה להתנגן‬
‫ואז את שוב בשום מקום.‬
‫אז,‬
‫את שותה כוס שלישית, רביעית…‬
‫את לוקחת כמה כדורים ו…‬
‫תוהה איפה המסיבה הטובה יותר.‬
‫אולי היא בלוס אנג'לס.‬
‫אולי, אולי היא בשאטו מרמונט.‬
‫ואז את מתעוררת פה.‬
‫המסיבה הטובה מכולן.‬
‫ודים?‬
‫אני יודעת שזה אגרסיבי…‬
‫בלי כתבים!‬
‫אני לא סתם כתבת. אני פרסמתי את הכתבה.‬ ‫אני מכירה את הבת שלך.‬
‫היא לגמרי לבדה בתא ברייקרז.‬
‫ואני לא יודעת מה אתה עוד,‬ ‫אוליגרך, מאפיונר,‬
‫אבל אני יודעת שאתה אבא שלה,‬ ‫ואני יודעת שאתה אמור לעזור לה.‬
‫ואוכל לעזור לך לעזור לה אם פשוט תדבר איתי.‬
‫מירה, את יכולה?‬
‫היא אדם ממש טוב,‬
‫היא פשוט קצת לחוצה עכשיו.‬
‫בנוסף היא אחרי לידה בדיוק?‬
‫אני לא בדיוק יודעת אם זה רלוונטי.‬
‫אבל היא רק רוצה לשאול אותך מספר שאלות‬
‫לגבי הבת שלך ו…‬
‫אני מבטיחה שאחרי זה נעזוב אותך לנפשך.‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו נדבר.‬
‫הוא אומר שהוא לא יכול להסביר מה אנה עשתה.‬
‫הוא לא יכול להבין בעצמו.‬
‫היא תמיד רצתה עוד.‬
‫היא תמיד הסתכלה במגזינים,‬ ‫רצתה את הנעליים הכי טובות, בגדים.‬
‫הרבה בנות מסתכלות במגזינים.‬
‫רובן לא מבצעות הונאות בנקאיות.‬
‫היא נהייתה פזיזה.‬
‫במוסקבה הם אומרים,‬
‫"למה לשמור כסף ליום סגריר‬ ‫כשאת יכולה לקנות זוג של מנולו בלאניק?"‬
‫"אלוהים לא יוריד גשם‬ ‫על ילדה בנעליים כאלו."‬
‫ודים…‬
‫מה שאני עומדת לומר הוא רגיש. אבל…‬
‫נראה שהמון אנשים חושבים‬
‫שיש לך כסף מוחבא איפשהו.‬
‫גם הבת שלך.‬
‫אני לא יודעת מה נכון ומה לא, אבל…‬
‫מסתובבות המון שמועות בעיירה הזו.‬
‫המון אנשים כאן חושבים שאתה איזה אוליגרך.‬
‫או מסווה להלבנת כספים.‬
‫או…‬
‫מאפיונר.‬
‫כל מה שהוא עשה‬ ‫זה לנסות לפרנס את המשפחה שלו.‬
‫אפשר לפגוש את משפחתך?‬
‫ונוכל לבוא לראות את הבית שלך?‬
‫יש לך משפחה?‬
‫אין לך משפחה, ילדים, אנשים שאת אוהבת,‬ ‫היית רוצה שהם…‬
‫למען האמת, הדבר הכי גרוע‬ ‫הוא שאני מתנהגת בדיוק כמוהו.‬
‫שותה כדי להתחמק מהבעיות שלי.‬
‫זה כמו לנסות לברוח ממנו איכשהו‬ ‫ובסוף להיות כמוהו.‬
‫מה השאלה הבאה?‬
‫האמת, זהו… זה.‬
‫זהו זה?‬
‫אני חותם על שחרורך.‬
‫אני חושב שמה שקרה היה טעות בתום לב,‬
‫ואני חושב שאת לא בסיכון לפגוע בעצמך שוב.‬
‫אבל…‬
‫אני ממליץ שתחשבי על שהייה‬ ‫במוסד לטיפול בשימוש באלכוהול וסמים.‬
‫גמילה?‬
‫אני יודע, ישנה סטיגמה מסוימת‬ ‫שנלווית למילה הזו,‬
‫אבל מה שעשינו כאן היום, זו הייתה רק התחלה.‬
‫שיחה אחת טובה לא הולכת‬ ‫לשנות את החיים שלך, אנה.‬
‫סוג השינוי שאת צריכה,‬
‫מכוון, תכליתי,‬ ‫בשבילך ולא בשביל אף אחד אחר.‬
‫זה מצריך השקעה.‬
‫זו…‬
‫גמילה, אני פשוט…‬
‫זה פשוט נשמע כל כך זול.‬
‫תתפלאי.‬
‫במיוחד בעיר הזו.‬
‫זאת אומרת, בלוס אנג'לס רבתי‬ ‫יש מוסדות מהנוחים ביותר בעולם.‬
‫- אנהדלבי‬ ‫אני בבו כלבות! -‬
‫- פסג'ס‬ ‫מליבו -‬
‫המפגש הקבוצתי ב-18:00,‬
‫אז עד אז הרגישי חופשייה‬ ‫לחקור את השטח ולהסתגל למקום.‬
‫למען שמירה על פרטיות, אנחנו לא מרשים לצלם.‬
‫אוקיי, אני מניח שאחת לא תזיק.‬
‫ויש רק עוד דבר אחד.‬
‫אני חושב שאין לנו עדיין‬ ‫אמצעי תשלום בקובץ שלך.‬
‫אתם מכבדים העברות בנקאיות?‬
‫אתן קולטות?‬
‫אחלה בריכה.‬
‫היא אמרה לי לבקר אותה בלוס אנג'לס,‬ ‫כאילו אנחנו עדיין חברות.‬
‫כאילו היא לא גנבה ממני 60 אלף.‬
‫המשטרה לא מטפלת בזה?‬ ‫-לא, היא חסרת תועלת.‬
‫אני לא מאמינה שהיא נמצאת ליד בריכה‬
‫בזמן שאני מסננת שיחות מחברת האשראי שלי.‬
‫שמעתי שאם את משנה את שמך בצורה חוקית,‬ ‫הם לא יכולים לחייב אותך לשלם את זה.‬
‫מה? תירגעי! רק מנסה לעזור.‬
‫קל לך להירגע, היא החזירה לך את הכסף.‬
‫ואיך את כל כך רגועה עכשיו?‬
‫אני פשוט לא מאפשרת לאנה‬ ‫לקחת שום דבר נוסף ממני.‬
‫לא עוד מהזמן שלי, לא עוד מתשומת הלב שלי.‬
‫הלוואי שהיה לי הזן שיש לך,‬ ‫את לא כועסת בכלל.‬
‫אגיד לך משהו לגבי כעס.‬
‫כשאת כועסת, את רק דמות‬ ‫בסיפור של מישהו אחר.‬
‫אבל כשאת משחררת מהכעס,‬ ‫את תובעת מחדש את הסיפור של עצמך.‬
‫הופכת לגיבור הסיפור של עצמך שוב.‬
‫זאת אומרת, זין. ראית את זה?‬
‫זה נראה כאילו הוא הולך לתלוש לי את הראש.‬
‫אני חושבת שהוא רק היה מובך.‬
‫איש שמתגונן ככה בטח מסתיר הרבה.‬
‫המשפחה שלו הוטרדה על ידי כתבים.‬
‫את לא צריכה…‬ ‫-את מדמיינת אותו כאב?‬
‫אני חושבת שטעיתי לגבי הכול.‬
‫מה אם אנה לא הפכה למי שהיא‬
‫בגלל אביה, אלא למרות אביה.‬
‫מה אם הוא סרסר בה?‬
‫זה יסביר המון,‬ ‫למה היא אף פעם לא מדברת על העבר שלך.‬
‫כמה מוזרה היא לגבי סקס.‬
‫הקיבעון שלה לגבי גברים מבוגרים.‬
‫אוז, דני רוז, אלן ריד!‬
‫ויויאן, אני חושבת שמה שבדיוק ראינו‬ ‫היה אדם לחוץ מאוד.‬
‫איש עייף שחי חיים קשים.‬
‫את לא מכירה את אנה כמוני.‬
‫חיים משעממים לא יוצרים את אנה.‬
‫אמצא אותך אחר כך.‬
‫ויויאן.‬
‫ניו יורק כל כך שחוקה.‬
‫בימים אלו כל בוגרי בתי הספר לאומנות‬ ‫עוברים ישר מייל ללוס אנג'לס.‬
‫אז, כן.‬
‫זו הסיבה שאני חושבת על הקמת העמותה שלי פה.‬
‫אוקיי.‬
‫אז בכל מקרה,‬ ‫אנחנו דיברנו על חמלה עצמית קיצונית.‬
‫סלחו לי.‬
‫רייצ'ל, סוף סוף התקשרת אליי, כלבה.‬ ‫אני מתגעגעת אלייך.‬
‫את יודעת מה? גם אני מתגעגעת אלייך.‬
‫טוב, כן, כדאי לך.‬
‫אז, האמת שהגעתי בלוס אנג'לס‬ ‫למפגש המנהיגות החדשה של וניטי פייר,‬
‫ואנה,‬
‫אני יודעת שהמצב היה מתוח‬
‫בינינו לאחרונה,‬
‫אבל אני יודעת שאת אדם טוב‬
‫ושתמיד יש לך כוונות טובות.‬
‫קיוויתי שנוכל להיפגש לארוחת צהריים.‬
‫מה שהיה היה. דף חדש?‬
‫אוי, אלוהים. כן, בבקשה.‬
‫האמת שאני באיזה מקום במליבו.‬
‫אם אסמס לך את הכתובת תוכלי לאסוף אותי?‬
‫בטח. אני יכולה להיות שם עוד מעט.‬
‫אוקיי. ביי. נתראה.‬
‫אני מצטערת. הלכתי לאיבוד.‬ ‫-אימא. אבא.‬
‫אני הולכת.‬ ‫-אבא.‬
‫את זו שכתבה על הבת שלנו?‬
‫אני מניחה שכדאי שתיכנסי.‬
‫שימוש בחיזוקים יום-יומיים‬ ‫מהווה תזכורת לערך שלכם.‬
‫אתם אמורים לראות תוצאות בטווח הארוך.‬
‫אני חייבת ללכת. יש לי ארוחת צהריים.‬
‫ספגו עדיין קיים?‬
‫אנה, את לא יכולה לקום וללכת. זו גמילה.‬
‫זה לא שזה כלא.‬
‫- פסג'ס מליבו - בריכה - מגרשי טניס‬ ‫מרכז כושר - גינת מדיטציה -‬
‫רייצ'ל, איפה את?‬
‫אני פה, רק תצאי מהשער. אני ממש מעבר לפינה.‬
‫אנה סורוקינה?‬
‫מה לעזאזל? אני אמורה לפגוש חברה שלי.‬
‫רייצ'ל? רייצ'ל!‬
‫רייצ'ל!‬
‫ישנו צו מעצר עבורך בניו יורק.‬
‫מה? אני…‬
‫רק אקח אותה למעלה.‬
‫בירה?‬
‫בטח.‬
‫הוא אומר שהוא מצטער על שצעק עלייך במסעדה.‬
‫היה המון לחץ עם כולכם מסביב.‬
‫כולכם?‬
‫את חושבת שאת היחידה?‬
‫בכל יום. אימייל, שיחת טלפון, דפיקות בדלת.‬
‫אנה דלבי. דלבי!‬
‫מעולם לא שמעתי את השם הזה.‬
‫אז היא פשוט המציאה את השם?‬
‫מאיפה אתם חושבים שהיא הביאה אותו?‬
‫לא. אנחנו לא עושים את זה.‬
‫בלי עיתונות.‬
‫היי, אני לא אשמה בכול.‬
‫אם לא הייתי כותבת עליה‬ ‫מישהו אחר היה עושה זאת.‬
‫היא הבת שלכם.‬ ‫היא עשתה דברים רעים ועכשיו היא מפורסמת.‬
‫מה זה קשור אלינו?‬
‫זה מה שאני מנסה לברר.‬
‫תראו, אני מצטערת על שאני מסיגת גבול. אבל…‬
‫פשוט שמעתי כל מיני שמועות.‬
‫שמועות, כן. תמיד שמועות.‬
‫מאז שעברנו הנה, תמיד "רוסים מפחידים".‬
‫כן, היא מוכרת הרואין במקרר.‬
‫יש להם זהב סובייטי קבור בגינה.‬
‫מי יודע? אולי יש לי‬ ‫הפין של רספוטין בארון איפשהו.‬
‫ועכשיו, הבת היא פושעת גאונה.‬
‫אלא שזה נכון.‬
‫והיא הייתה חייבת ללמוד את זה איפשהו, נכון?‬
‫אני פשוט מנסה להבין איפה.‬
‫בבקשה.‬
‫את אימא?‬
‫כבר כמה חודשים.‬
‫זה קל יותר לדמיין את אבא שלה,‬ ‫לדמיין אותי, בתור מפלצות.‬
‫זה עדיף להאמין שמפלצות יוצרות מפלצות.‬
‫כי ילדים, אנחנו חושבים שאנחנו יוצרים אותם.‬
‫אנו חושבים שאנחנו מעצבים אותם‬ ‫ויוצרים את מי שהם נהפכים להיות.‬
‫כי אנחנו עושים עבורם,‬ ‫ואנחנו אוהבים אותם, ואנחנו מדריכים אותם.‬
‫אבל לא.‬
‫אנחנו לא יוצרים אותם.‬
‫ילדים לא מגיעים "מ…". הם מגיעים "דרך".‬
‫אז היא תמיד הייתה כזו.‬
‫את יודעת, לפעמים,‬
‫יש לך ילדים כמו איבן שלי‬ ‫והנשמה שלהם היא הנשמה שלך.‬
‫ולפעמים יש לך ילדה ש…‬
‫שהיא זרה בצל קורתך.‬
‫אנה הייתה זרה. כל החיים שלה.‬
‫זרה קרה.‬
‫אבל…‬
‫אתם יודעים שהיא ניסתה להתאבד?‬
‫בקליפורניה?‬
‫למה שמישהי כזו‬
‫שלא אכפת לה מאף אחד,‬ ‫מישהי בעלת כל כך הרבה ביטחון,‬
‫מישהי כל כך חסרת ספק עצמי, תנסה משהו כזה?‬
‫חשבתי שאולי אמצא רמז כאן.‬
‫משהו אפל בעבר שלה. נהייתי אובססיבית.‬
‫אכפת לך ממנה.‬
‫היא טובה בלגרום לאנשים לפתח אכפתיות כלפיה.‬
‫אבל אם למדנו לשחרר, גם את יכולה.‬
‫פשוט שחררתם ממנה?‬
‫מהבת שלכם?‬
‫לא.‬
‫היא תמיד הייתה מעלינו.‬
‫ויויאן?‬ ‫-את עדיין ערה?‬
‫מה את לובשת?‬
‫זה סיפור ארוך.‬
‫היי,‬
‫אחליף את הכרטיס שלי ואחזור הביתה מוקדם.‬
‫מה לגבי מאמר ההמשך?‬
‫אני אדאג שישלמו לך בכל זאת,‬ ‫אבל אני מבטלת אותו.‬
‫מה שהיה להורים שלה לומר,‬ ‫אף ילד לא צריך לשמוע את זה.‬
‫אני מצטערת שגררתי אותך הנה.‬ ‫-את צוחקת?‬
‫כשיכולתי להיות בבית הספר ולתמלל קלטות.‬
‫זה היה כל כך הרבה יותר כיף.‬
‫ניכנס? אל תשכחי את התיק.‬ ‫-בואי.‬
‫פרקליטות המחוז של מנהטן שמחה להודיע‬
‫על כתב האישום נגד אנה סורוקין.‬
‫מיס סורוקין מוכרת גם בשם אנה דלבי.‬
‫מיס סורוקין מואשמת‬ ‫בבית המשפט העליון של ניו יורק‬
‫בשני סעיפים‬ ‫של ניסיון גניבה חמורה מדרגה ראשונה,‬
‫שלושה סעיפים של גניבה חמורה מדרגה שנייה,‬
‫וסעיף אחד של גניבה חמורה מדרגה שלישית,‬
‫וגניבה של שירותים.‬
‫בכל מקרה, אל תזכירי את המטס.‬
‫השופט הוא אוהד ותיק של הדודג'רס,‬
‫הוא חושב שהם נמצאים בלוס אנג'לס זמנית‬
‫ושהם חוזרים לברוקלין.‬
‫ושהמטס הם סתם גזלנים פולשים.‬
‫הבנת אותי?‬ ‫-היי, טוד.‬
‫אנה?‬
‫יו, זו הלקוחה שלי!‬
‫אז בפעם הבאה שנראה אותה היא תלבש סרבל.‬
‫ידעתי שמתוכננת לה נפילה, אבל…‬
‫מה היא עשתה בלוס אנג'לס בכלל?‬
‫אני חושבת שהיא הייתה באיזו גמילה.‬
‫גמילה?‬
‫מניין לך?‬
‫אוקיי, תראו, בנות,‬ ‫לא תכננתי לומר את זה, אבל…‬
‫האמת שהייתי איתה על הקו כשעצרו אותה.‬
‫ברצינות?‬
‫זה צירוף מקרים.‬
‫זה היה הזוי.‬
‫זה היה מזעזע.‬
‫אני מקווה שהם מתייחסים אליה טוב.‬
‫אתן יכולות לדמיין?‬
‫אנה בכלא?‬
‫את בטוחה יכולה לדמיין.‬
‫אוי, אלוהים! אני מתה על הקעקועים שלך.‬ ‫הם כל כך חמודים.‬
‫היי, התגעגענו אלייך.‬
‫הציצים שלי עומדים להתפוצץ.‬
‫זה הגיע בדואר בשבילך.‬
‫מה לכל…‬
‫- מר ודים סורוקין - קמרגסה 74‬ ‫54329 דורן / אשוויילר - גרמניה -‬
‫- גברת ויויאן קנט 3218 שדרת 8‬ ‫ברוקלין, ניו יורק - 11275 - ארה"ב -‬
‫חכה רגע.‬
‫ויויאן היקרה, סלחי לי אם המכתב הזה‬ ‫לא מושלם, אני משתמש בגוגל תרגום.‬
‫אשתי תהרוג אותי אם תדע שאני שולח לך את זה,‬
‫אבל בדומה לך, אני לא יכול להפסיק לתהות‬ ‫למה הבת שלי תנסה לפגוע בעצמה.‬
‫בית החולים שלח לנו את אלה.‬
‫אני לא יכול למצוא את התשובה בהם.‬
‫אולי את יכולה. ודים.‬
‫- סידרס-סיני‬ ‫הערכה פסיכיאטרית ראשונית -‬
‫- טופס אשפוז בריאות הנפש‬ ‫תלונה - ניסיון התאבדות -‬
‫אני מקווה שבאת להתנצל.‬ ‫-סתמי.‬
‫עבור כל השאר אבא שלך היה איש עסקים מיליונר‬
‫שבדרך להפוך אותך לעשירה.‬
‫עבור הרופא הזה הוא היה אלכוהוליסט אלים‬ ‫שהיית חייבת לברוח ממנו.‬
‫זה לא הסיפור של אנה דלבי.‬
‫לא באמת ניסית להתאבד.‬
‫היי, אני אצטרך עוד רוזה.‬
‫תוכלו לשלוח מישהו למעלה בעוד 20 דקות?‬
‫למקרה שלא אענה, תגידו לו שהדלת לא נעולה.‬
‫זו הייתה סתם עוד תרמית.‬
‫תמרנת את כולם בניו יורק‬
‫ואז נסעת ללוס אנג'לס ותמרנת גם אותם.‬
‫ונתתי לך לתמרן גם אותי.‬
‫היי, אף פעם לא אמרתי שניסיתי להתאבד.‬
‫אנשים פשוט אוהבים סיפורים עצובים.‬
‫כולם כל כך להוטים לעזור.‬
‫ואז תהיתי, למה שהיא תעבור את כל זה?‬
‫היא יכלה להתחבא בכל מקום.‬
‫אבל היא בחרה ספציפית להיכנס במרמה לגמילה.‬
‫ואז בדקתי את חוקי הוויזה של ארה"ב.‬ ‫שלך עמדה לפוג.‬
‫אבל השעון נעצר עבור אשפוז, כולל גמילה.‬
‫משכת זמן.‬
‫מה את עושה?‬
‫תפסיקי עם זה.‬
‫מה? זה לא מה שרצית?‬
‫פענחת את המקרה. את עיתונאית חוקרת אמיתית.‬
‫מאיפה השגת את הטפסים האלה?‬
‫מאבא שלך.‬
‫אבא שלי?‬
‫כן.‬
‫פגשתי אותו. הוא לא כלי משחק.‬
‫או פנטזיה. או מפלצת.‬
‫הוא אב שאוהב אותך.‬
‫אז איפה הוא?‬
‫למה הוא לא בא עבורי?‬
‫נתת להמון אנשים המון סיבות‬ ‫לוותר על אנה דלבי.‬
‫אבל, אנה,‬
‫אני עדיין עומדת לרשותך.‬
‫אני עדיין בעדך.‬
‫אני פה לומר לך‬ ‫שאת לא חייבת להמשיך לעשות את זה.‬
‫את יכולה לעשות משהו חדש.‬
‫תהרגי את אנה דלבי.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫אני מתכוונת, תפסיקי עם הרמאות.‬
‫תפסיקי להעמיד פנים.‬
‫תודי במה שעשית. תגידי לכולם שאת מצטערת.‬
‫תבקשי את עסקת הטיעון שוב. תחזרי לגרמניה.‬
‫תהיי עם המשפחה שלך. תהיי אנה סורוקינה שוב.‬
‫מה? אז פשוט להודות שאני איזו פושעת?‬
‫זה לא הסיפור שלי.‬
‫אז מה הסיפור שלך, אנה?‬
‫את העיתונאית.‬
‫את… את אמורה לפענח את זה בכוחות עצמך.‬
‫במקום זה תאלצי לצפות ביחד עם כל השאר.‬
‫בואי נלך!‬