SERIÁL NETFLIX
Krása.
Vyšel pozdě.
Je to skvělý.
MOŽNÁ MĚLA TOLIK PENĚZ, ŽE JEN ZTRATILA PŘEHLED
Vyšel pozdě.
Promiň. Je tohle nějaká poporodní věc?
Chci tě utěšit, ale četl jsem, že mám mít ohledy…
- Utěš mě. - Napsalas skvělej článek.
Přitom těhotná.
A teď se musíme točit kolem nový holky.
Že jo?
Jo.
PRAVÁANNADELVEY BÝVALÁ STÁŽISTKA
ZPRÁVY CHANNEL 4
Falešná dědička si údajně přišla
na tisíce dolarů za návštěvy luxusních restaurací
a hotelů a lety soukromými tryskáči.
Podle našich zdrojů obelhala manhattanskou smetánku,
a zesměšnila tak společenské hvězdy
ze světa umění, realit, módy i financí.
Zdravím vás.
Probrali jste ji u oběda a dali její modely na Pinterest.
Ale ty brýle od Celine…
Dnes zkusíme obsadit hlavní postavy příběhu Anny Delvey.
Ten příběh zbožňuju a můžu jen…
„Futuristický přítel“?
Michael Cera, je to tak?
Michael Cera? Co to sakra je?
Řeknu vám jedno, mě by neobelhala, ani mé přátele.
Jak to?
To je snadný. Vlasy.
Ta holka si musí koupit kondicionér.
To je moje holka.
To je moje holka!
MARRIOTT MARQUIS SEPHORA – VCHOD DOLE
Sorokinová!
Máte boží stíny.
Ne.
Vy můžete jít.
Vy ostatní, sednout.
Jsem slavná.
Páni.
Takže…
Chcete pochvalu?
Ne, já jen…
Odvedla jste dobrou práci, jenom…
Co?
Já jsem si celou dobu myslela,
že jste skutečná novinářka.
Věnovala jsem tomu článku stovky hodin.
Měsíce rozhovorů, rešerší, ověřování faktů.
Kdyby lidi kolem mě dělali svou práci,
byly by půjčky schváleny,
můj fond by prošel a já bych teď seděla na Park Avenue,
a netrčela tu s vámi.
To je fakt.
Jsem seriózní osoba, a podle vás jsem si všechno vymyslela.
Jako nějaká lhářka.
Ale vy jste lhala.
Žádný fond není. Nikdy nebyl.
Váš táta není solární magnát.
Dělá v dopravní firmě KNS doprava a chlazení.
Podklady k článku mi dodali právníci.
Potvrdili jsme to.
Nemáte žádné dědictví. Žádné bohatství, uměleckou sbírku, nic.
Tak tomu teď říká, Doprava a chlazení?
Nechte toho, Anno.
Rozhlédněte se.
Přestaňte předstírat.
Ať už děláte jakoukoli „novinařinu“,
chápete, že můj ruský otec v exilu
má možná co skrývat?
I jméno máte smyšlené.
Řekla jsem vám, že Delvey je dívčí jméno mé matky.
Chtěla jsem se osamostatnit.
Ne se hlásit k otci.
Tak jo.
Jestli jste tak jistě věděla, že ty peníze dorazí a vy uspějete,
proč jste udělala to v LA?
Nevím, o čem mluvíte.
Na zámku Marmont, když jste…
Když jsem co?
Čas vypršel.
Stovky hodin, měsíce rešerší,
a pořád o mně nevíte vůbec nic.
Ale zhubla jste.
Už jste porodila.
Gratuluji.
Kam to bude?
Zámek Marmont.
Ten na Sunset.
Kde Jean Harlowová utekla z líbanek s Clarkem Gablem.
Kde James Dean skočil z okna a dostal roli.
Kde John Belushi šu…
Madam. Do západního Hollywoodu to tolik stát nebude.
To není za odvoz, ale abyste sklapnul.
Věřila bys tomu?
Jsou to dva měsíce a zprávy se pořád hrnou.
„Předznamenala Anna Delvey konec influencerů?“
„Anna Delvey je vrcholem kultury mileniálů.“
„Odhalila Anna Delvey mezery v americké imigrační politice?“
To nemá konce.
Viv.
Promiň, jen…
Anna Delvey není fotka ani mem…
Mám pocit, že nikdo nepochopil skutečný příběh.
A to je co?
Něco o třídách, společenské mobilitě…
Identita v kapitalismu. Nevím.
Třeba za to můžu já. Možná jsem…
skutečný příběh neodhalila.
Viv, díky tobě internet hoří.
Ať už jsi odhalila cokoli, funguje to.
A pak odešla z Central St. Martins a šla na stáž do Purple,
což je odporný francouzský časopis, který nesmíš číst.
FALEŠNÁ NĚMECKÁ DĚDIČKA
Co je?
To je mem.
FALEŠNÁ ĚDIČKA
„Konec Sovětského svazu znamenal konec životního stylu.
Pro Rusy ze všech tříd
to byla současně katastrofa i příležitost.
Příležitost vytvořit nový život.“
ANNADELVEY IKONA LA
ZÁMEK MARMONT
Kromě plně vybavené kuchyně
má střešní byt i společenskou jídelnu.
Skvělou pro hosty.
Ty koberce jsou z…
Co je tohle?
Snad jste spokojená.
Skoro.
Potřebuju jen lahev dobrého rosé.
Snad jste to viděla.
Co jako?
Annin Instagram, palmy. Ty střešní tašky.
To je zámek Marmont.
Cože?
Zámek Marmont. Ten hotel.
Tak je to hotel. Nechápu.
Anna je v LA na zámku. Můžete ji zatknout.
Kdo? Já?
Já nevím, policie?
Jakkoli bych ráda,
nemohu pověřit policii LA, aby kvůli ní prohledala město.
Ale soudkyně vydala zatykač.
Cenný jako papír, na kterém je.
Víte, kolik je vydáno zatykačů?
Deset.
Milionů.
No a? Tak ji necháme upláchnout.
Nemáte snad případ?
„Rozsáhlý vzorec krádeží“.
Neuděláte svou práci?
Víte, co mám teď na stole? Deset vražd.
Případ terorismu. To je má práce.
Peníze na vaši dovolenou mě nezajímají.
Mezi námi,
zdá se, že taky obrala pár bankéřů.
O tom teď pomlčíme,
protože by to poškodilo hodně vlivných lidí.
Ale prokurátor mluví o sestavení poroty,
aby zjistil, co můžeme.
Nejste sama. Myslíme na vás.
Nejlepší je počkat.
Na porotu.
Díky za schůzku.
Já děkuju, že jsi tu během mateřské.
Mimochodem, gratuluji.
Díky.
Návrat mocné hrdinky.
Viděl jsi ChartBeat?
Anna Delvey byl náš nejlepší článek za pět let.
Na sociálních sítích to vře.
Telefony zvoní, vydavatelé, inzerenti.
„Na čem pracuje Vivian? Co chystá?“
Chtějí slyšet tvůj názor na Elizabeth Holmesovou.
Nebo na Trumpa. Bílý dům jako 12 George.
Řekli jsme jim, že máš na chvíli volno.
Proto jsem se chtěla sejít.
Vím, co chci dělat.
Posloucháme.
Sem s tím.
Musím pryč. Miluju tě. Pa.
Pryč kam?
- Jacku! - Kam musíš?
Do Německa.
Proč?
Co když není podvodnice?
Co když není falešná dědička?
Co když celou dobu říká pravdu?
Peníze, co s nima přijela do New Yorku. Odkud byly?
Říká se, že prala peníze.
Všechny ty divné odpovědi jejích rodičů.
Zpomal trochu.
Možná je to větší než Anna.
Může to být větší, než kdo tuší, a já…
Vím, že načasování je blbý.
Nesnáším nebýt s ní v místnosti.
Nemůžu si představit, že jsem na jiným světadílu,
ale všechno je zařízený.
Časopis mi zaplatil letenku a hotel.
Dokonce mám tlumočnici.
A je to jen na týden.
Jsem novinářka, je to má povinnost.
Jen že… neměla by sis jako novinářka
držet odstup od lidí, o kterých píšeš?
Ta holka je sociopatka.
Obelhala všechny ty lidi, aby si mysleli, že má prachy.
Co když teď balamutí tebe?
Není to tak jednoduchý. Není sociopatka.
Jak to víš?
Kvůli tomu, co se stalo na zámku Marmont.
V tom příběhu je mnohem víc, než kdokoli tuší, včetně mě.
Ale otevřela jsem Pandořinu skříňku a teď ji musím zavřít.
ČEKÁM NA TEN BANKOVNÍ PŘEVOD
Promiňte, neumím německy. Mám tu sraz s tátou.
Otevři ji, prosím.
Je zamčená. Neznám kód.
Mám ji donést přímo tátovi.
Hele! Přestaňte!
Hej.
To máte od cesty.
Pojď s námi.
Kam jdeme?
Za tvým otcem.
1. LEDNA 2006 ANNA JE SE SVÝM OTCEM V NĚMECKU
Mira, vaše tlumočnice.
Asi jsem vás vylekala.
Díky. Ne. Jen jsem se zamyslela.
Představte si, že Anna opustí Rusko a přijede sem sama.
Že jo? Snažím se představit si, jaká asi byla jako malá.
Vy taky?
Slíbila jsem si, že nebudu jako potřeštěná fanynka,
ale váš článek byl boží.
To je milé.
Všem se líbil. Každý v Německu říkal: „To je naše práce?“
Studuju žurnalistiku
a všichni si píšeme,
že takhle se dělá narativní článek.
Děkuji, to moc ráda slyším.
Když můj profesor viděl,
že váš časopis hledá překladatele…
- Jo. - Byla velká konkurence.
Padlo možná i pár úplatků.
Super.
Jste vzhůru.
Kdo jste?
K tomu později.
Nejdřív kdo jste vy.
Anna.
Víte, co je za den?
Nikdy nevím, co je za den.
Víte, kde jste?
Tak asi v nemocnici.
Výborně.
Jsem psychiatr Andrew Millikan.
Jste v nemocnici Cedar Sinai v Los Angeles.
Víte, proč tu jste, Anno?
Našli vás v bezvědomí s prázdnou lahvičkou Xanaxu.
To přeháníte.
Byla jsem ve stresu. Chtěla jsem spát.
Resuscitovali jsme vás. Byla jste na ventilátoru.
Máte velké štěstí.
Tak jo. Díky. Radši už půjdu.
Ještě vás musíme celkově vyšetřit
a jste nedobrovolně hospitalizována.
Máme právo vás tu držet 72 hodin nebo než určíme další kroky.
Co když odejdu? Zabijete mě?
Dám příkaz k zajištění.
Fyzioterapeuti vás omezí v pohybu.
Těch se nebojím.
A musím upozornit policii.
Tak začneme.
Tohle je Vadim,
Annin otec, který je údajně obyčejný inženýr.
Po rozpadu Sovětského svazu se snažil uživit rodinu.
Nakonec emigroval do Eschweileru,
kam teď jedeme.
Má prý dopravní a chladicí společnost.
- Nevím, jestli tomu věřím. - Proč ne?
Po odjezdu z Eschweileru si Anna nežila špatně.
Stáže v Berlíně a Paříži.
Zapsala se na St. Martins a odešla po týdnu.
Mohl by si to dovolit řidič kamionů?
Taky…
Vypadá to jako dům kamioňáka?
Odkud podle vás ty peníze jsou?
Promiňte…
Problémy čerstvého rodiče.
Nicméně,
k těm penězům, nevím jistě,
ale připomeňme si nedávnou ruskou historii.
Sovětský svaz se rozpadl
a všechny státní doly, továrny,
celá země je najednou k mání.
Kdo se jí zmocní, bude neskutečně vlivný.
Eschweiler!
Rusy ale nakonec všichni ti gangsteři omrzí,
a tak za prezidenta zvolí Vladimíra Putina,
který po nich začne jít.
Oligarchové si začnou ukládat peníze v zahraničí.
Schovávají se v malých evropských městech za nudnými firmičkami,
jako je doprava a chlazení.
Vrchol toho šíleného honu na peníze?
2006. V tom roce Anna přijíždí do Německa.
Aničko!
Opravdu jsi tu!
Co se stalo?
Netrap se tím.
Lahev… Château Petrus ročník 1996.
Co se děje, tati?
Co se děje?
Slavíme, že jsme zase spolu.
V Rusku jsi víno nepil.
Nikdy jsme si nic nedopřáli.
Jednou za rok sis dal na své narozeniny dietní Colu.
Chceš dietní Colu?
Nikdy jsme nejedli v restauraci.
Bude se ti to líbit.
Věř mi.
Pane, barman trval na tom…
Chtěl, abyste věděl, že ta lahev stojí 3 000 eur.
To je od něj milé.
Dám si ji. Díky.
A taky dietní Colu.
Toho číšníka si pamatuj.
Jak nás urazil. Protože jsme cizinci.
Lidi si tu myslí, že jsme chudí, zoufalí a špinaví.
Ale mám teď přátele, Anko.
Mocné přátele.
Už nejsme chudí.
Mám rád sladké víno.
Musíš tyhle lidi ohromit svojí nadřazeností.
Takže Anna pašovala pro otce peníze?
Chci říct, možná…
Vím, že je to přitažené za vlasy,
ale kolují o ní i šílenější fámy.
A tak je to s Annou pořád.
Ze tří šíleností, co o ní uslyšíš,
je jedna nakonec pravdivá.
No nic.
Navštívíme vilu Sorokinových.
Zjistíme, co je fáma, a co ne.
Proč jste opustila New York?
Mám ráda podzimní LA.
Řekla jste někomu, že tu budete? Přátelům? Rodině?
Musím každému všechno říkat?
Dobře.
A co tohle?
Je někdo, s kým bych mohl mluvit?
Třeba v Německu?
Proč s nimi chcete mluvit?
Snáz se odtud dostanete.
Mám určit, jestli je bezpečné vás poslat domů a…
Kdybych se opravdu chtěla zabít, povedlo by se mi to.
Nemám s rodinou moc dobré vztahy.
To je pro lidi jako já varovný signál.
Tak to nemyslím.
Celý ten život v Německu už je za mnou.
Prostě je… pryč.
V novinařině je zásadní jít na to zlehka.
I když bez pozvání klepeš na něčí dveře.
Hlavně tehdy.
Tak si připrav ty nejzdvořilejší německé fráze.
Takže svoji neněmeckou němčinu.
Přesně.
Myslím…
Ta vila… měla být někde tady.
Přímo tady.
Co to sakra je?
Možná máme špatnou adresu?
To vypadá jako…
Je to…
Vadime!
Dejte mi pokoj!
Vadime! Prosím, potřebuji s vámi mluvit!
Podívala jsem se na tu fotku znovu a na tom prázdným pozemku
to určitě bylo.
Vila, ve které Anna vyrostla. Teď je pryč.
Zmizela.
Jak se takové sídlo vypaří?
Z toho, jak vypadal, mě napadá,
že nemá takové známosti, jak jsem myslela.
Možná není oligarcha, spíš gangster.
Možná skladoval ilegální zboží.
Zbraně, drogy…
Ano.
Německá policie slídila, tak to nechal spálit.
- Pojišťovací podvod. - Konkurence!
Nebo…
Podívej se na mě. Newyorská intelektuálka.
Byla jsem znuděná, sarkastická novinářka.
A teď tu honím Rusy v zapadlých uličkách
a hraju si na detektiva.
Jsem v tom s tebou.
Přijela jste do LA, protože před něčím utíkáte?
Před čím bych utíkala?
Jen si prohlížím důkazy.
Jednosměrná letenka, nikomu jste nic neřekla, platíte hotově…
To nic nedokazuje.
Četl jste Dostojevského?
Jasně. Tedy ne od vysoké.
Můj otec ho miloval.
Jeho oblíbený román byl Zločin a trest.
Musela jsem si ho přečíst.
Je tam jedna postava, Svidrigajlov,
který jednou zčistajasna řekne,
že odjede zbohatnout do Ameriky.
Rozloučí se se všemi přáteli.
„Sbohem! Jedu do Ameriky.“
Víte, co pak udělá?
Povězte.
Zastřelí se.
Do hlavy.
No,
aspoň si konečně povídáme.
Vítej na německém maloměstě.
Tak začneme.
Uvidíme, kdo Annu znal, když byla ještě malá holka odvedle.
Prý Sorokinovy znal.
Vadim se mu snažil prodat mrazák.
Ale nikdy jim nevěřil.
Co je?
Co řekl?
Rusové a Turci se prý nechtějí do německé společnosti integrovat.
To ti řekl?
Jo, vítej na německém maloměstě.
Víte co?
Hnusný klobásy.
Četla jsem váš článek. Nemohla jsem tomu věřit. Naše Anna?
Jaká dřív byla?
O to jde. Byla normální.
Možná trochu nesmělá.
Nesmělá? Anna?
To je těžké si představit.
Trochu nemotorná.
Měla hlavu v oblacích.
Ale možná proto, že neuměla tak dobře německy.
Promiňte, musím do třídy, ale držím palce.
Těším se na další články o naší malé celebritě.
Páni, tady to vypadá…
Nezačínej s Bradavicema.
Promiň. To bylo neslušný. Uklouzlo mi to.
Jak jsi věděla, že myslím Bradavice?
Američanům všechny starý místa připomínají Bradavice.
Jasně, nachytalas mě.
Ale podívej se na to. Kéž bych chodila do školy sem.
Co je?
Řekni to.
Já do takové chodila.
Nesnáším tenhle styl.
To staré obložení, rodové znaky a latinské citáty.
Čpí to tady němectvím.
Je to pro Němce.
A jestli nejsi Němka, nejsi tu vítána.
Takže…
když jsi z Turecka nebo Ruska, zvlášť když je tvůj táta chudej…
Možná kantýna přidá na menu boršč.
Jak by nebyla v takovém prostředí nesmělá?
Možná…
Já nevím. K Anně mi to nesedí.
Bylo vám 15.
Otec vás přiměl opustit známé prostředí.
Domov, přátele, jazyk.
- Zlobíte se na něj? - Ne.
Sliboval mi skvělou budoucnost.
A po příjezdu do Německa?
Imigranti to mají těžké všude.
Lidi byli zlí.
- Zlobila jste se na něj tehdy? - Ne,
protože si pamatuju, co mě učil.
Nedovolit, aby vás někdo soudil podle minulosti.
Ukázat jim budoucnost, kterou budujete.
Štvalo mě, že na to zapomněl.
Co tím myslíte?
Když jsme přišli o dům.
Když lidi nechtěli obchodovat s Rusy.
Když se skvělá budoucnost nedostavila a…
Pokračujte.
A on začal pít.
Velký, silný otec, jakého jsem znala, byl malý a slabý…
nahněvaný a…
Násilný?
Co jste dělala,
když sáhl k násilí?
Četla jsem si časopisy.
Schovala jsem se ve svém pokoji
a četla Vogue, Vogue Deutsch, Vanity Fair, Harper's Bazaar.
Chtěla jsem vědět všechno.
Abych mohla být čímkoli.
Protože…
pořád jsem věřila v tu skvělou budoucnost.
Byla jsem ochotná udělat cokoli, abych se dostala z Eschweileru.
Pryč od holek ze školy.
Pryč od
svého otce.
K čemu je to?
Anno, pláčete.
Zeptej se, co se stalo s vilou.
V průmyslovém areálu byla chemička,
co shořela v 80. letech.
Hygiena zjistila, že je dům kontaminovaný,
tak ho musel Vadim zbourat.
Anna žila v kontaminované vile?
Vadim skutečně prodával ledničky.
Vilu musel zbourat.
Získal ji, protože ji nikdo nechtěl,
a Anna byla jen neohrabaná školačka.
Promiňte, říkala jste Anna?
Omlouvám se, ale jste Američanka?
Mluvily jste o Anně Sorokinové?
Znala jste ji?
Kéž bych ji neznala.
Ta mrcha mi udělala ze střední školy peklo.
Učitelka říkala, že byla nesmělá.
Co učitelé vědí?
Byla tichá, když se přistěhovala.
Měla špatnou němčinu, ale pak začala ujíždět na oblečení.
Oblékala se líp než ostatní.
Stala se z ní módní policie.
Dobře. To je naše Anna.
Pořád nosíte tohle?
- Na zdraví! - Na zdraví!
Když se jí nelíbily vaše šaty, byla hnusná,
což bylo v mém případě denně.
A všichni se jen smáli.
Opravdu, Claro? Bylas nejhorší.
- Chtělas, aby tě měla ráda. - To není pravda!
Měla nad lidmi zvláštní moc. Zvlášť když věděli o jejím tátovi.
Co o něm věděli?
Prý byl gangster nebo co.
A zmlátil něčí rodiče.
Lidi se ho báli.
Anny taky.
Jo.
Vidíš?
Je tu něco velkýho, ne?
- Ne? - Možná.
Možná?
Mluvily jsme s půlkou města.
A co máme? Klepy, drby…
Máš pravdu. Promiň.
Důležitý je jen jeden rozhovor. Vadim.
Ale ten s námi nepromluví.
Přinutíme ho.
Když jste opustila Německo, před něčím jste utíkala.
Běžela jsem za něčím.
Za krásným světem z časopisů.
Ten svět neexistuje.
Až na to, že existuje.
V Londýně, Berlíně, Paříži, New Yorku.
Noční život, večírky.
Po dvou sklenkách šampaňského
jsem se dívala na ty krásné lidi kolem sebe a říkala si:
„Zvládla jsem to. Jsem tu.“
„Ve středu světa.“
A pak se ukázal někdo ošklivej
nebo někdo vyprávěl nudnou historku
nebo pustil špatnou hudbu,
a najednou nejste nikde.
Takže
si dáte třetí, čtvrtou skleničku…
pár prášků a…
říkáte si, kde je lepší párty.
Možná v LA.
Třeba na zámku Marmont.
A pak se probudíte tady.
Nejlepší párty ze všech.
Vadime?
Vím, že je to agresivní…
Žádní novináři!
Nejsem ledajaká novinářka. Psala jsem to já. Znám vaši dceru.
Je sama v cele na Rikers.
A nevím, jestli jste oligarcha, gangster,
ale vím, že jste otec a že byste jí měl pomoct.
A já vám pomůžu jí pomoct. Jen se mnou mluvte.
Mohla bys, Miro?
Je jinak moc milá,
jen je teď trochu ve stresu.
A taky právě porodila.
Nevím, jestli to něco znamená.
Ale chce vám položit pár otázek
o vaší dceři a…
Slibuji, že vám pak dáme pokoj.
Dobře.
Promluvíme.
Prý nedokáže vysvětlit, co Anna udělala.
Sám tomu nerozumí.
Vždycky chtěla něco víc.
Pořád si četla časopisy, chtěla ty nejlepší boty a šaty.
Hodně dívek si čte časopisy.
Většina se podvodu nedopouští.
Neměla stání.
V Moskvě se říká:
„Proč šetřit peníze na horší časy, když si můžete koupit luxusní boty?“
„Na dívku v takových botách by Bůh déšť nespustil.“
Vadime…
co chci říct, je choulostivé. Ale…
hodně lidí má dojem,
že máte někde ukryté peníze.
Včetně vaší dcery.
Nevím, jestli je to pravda, nebo ne, ale…
po městě se šíří hodně fám.
A spousta lidí vás má za oligarchu.
Nebo si myslí, že perete peníze.
Nebo že jste…
gangster.
Snaží se jen zabezpečit rodinu.
Můžeme ji vidět?
Můžeme za vámi přijít domů?
Máte rodinu?
Nemáte rodinu, děti, lidi, které máte ráda, chtěla byste pro ně…
Upřímně, nejhorší je, že se chovám přesně jako on.
Piju, abych se vyhnula problémům.
Jako bych tím, že jsem mu unikla, se jím stala.
Další otázka?
To je vlastně… všechno.
To je všechno?
Podepíšu vaše propuštění.
Věřím, že to byla nehoda,
a nemyslím si, že byste si znovu ublížila.
Ale…
doporučím, abyste strávila nějaký čas v odvykacím zařízení.
Odvykačka?
Vím, že je to slovo stigmatizované,
ale to, co jsme dnes dělali, je jen začátek.
Jeden dobrý rozhovor vám život nezmění, Anno.
Potřebujete jiný druh změny.
Cílenou, smysluplnou změnu ve vlastním zájmu, ne kvůli někomu jinému.
To si žádá úsilí.
Je to…
Odvykačka, já…
Zní to uboze.
Budete překvapená.
Zvlášť v LA.
LA má jedny z nejpříjemnějších zařízení.
ANNADELVEY JSEM V MALIBU, MRCHY!
Skupinová terapie je v šest.
Do té doby se tu rozhlédněte a buďte tu jako doma.
Z důvodů soukromí nejsou fotografie dovoleny.
Jedna snad neuškodí.
A ještě něco.
Ještě nemáme ve vaší složce uveden způsob platby.
Je možný bankovní převod?
Věřila bys tomu?
Boží bazén.
Prý ji mám navštívit v LA, jako bychom byly kamarádky.
Jako by mi neukradla 60 táců.
- Neřeší to poldové? - Ti jsou nanic.
Nemůžu uvěřit, že si sedí u bazénu,
zatímco já tu típám hovory z banky.
Prý když si změníš jméno, nemůžou to chtít zaplatit.
Co je? Klid! Jen se snažím pomoct.
Tobě se to řekne, tobě peníze vrátila.
A kde bereš svůj klid ty?
Nenechám ji, aby mi vzala cokoli dalšího.
Můj čas, pozornost.
Ráda bych měla tvůj klid, vůbec se nezlobíš.
S hněvem se to má takhle.
Když se zlobíš, jsi jen postava v příběhu někoho jinýho.
Ale když se hněvat přestaneš, získáš svůj příběh zpět.
Staneš se zase hlavní postavou.
Sakra. Vidělas to?
Vypadalo to, že mi urve hlavu.
Podle mě mu jen bylo trapně.
Když se člověk takhle brání, má hodně co skrývat.
Jeho rodinu otravovali novináři.
- Měla bys… - Umíš si ho přestavit jako otce?
Asi jsem to celé chápala špatně.
Co když není Anna taková, jaká je,
kvůli svému otci, ale jemu navzdory?
Co když ji prodával?
To by vysvětlovalo, proč nemluví o své minulosti.
Jak se ošívá u otázek na sex.
Její fixace na starší muže.
Oz, Danny Rose, Alan Reed!
Podle mě jsme právě viděly dost vystresovaného muže.
Má to v životě těžké a je unavený.
Neznáš Annu jako já.
Nudný život ji nestvořil.
Ozvu se ti.
Vivian.
New York je pasé.
Dnes všichni absolventi výtvarné akademie míří z Yale do LA.
Takže jo.
Proto chci založit svou nadaci tady.
Dobře.
Mluvili jsme o radikálním sebepřijetí.
Promiňte.
Konečně voláš, Rachel. Ty mrcho. Chybělas mi.
Víš co? Ty mně taky.
To doufám.
Jsem zrovna v LA na Summitu nové elity Vanity Fair,
a Anno,
vím, že to poslední dobou
mezi námi neklape,
ale vím, že jsi dobrý člověk
a žes to myslela dobře.
Můžeme zajít na oběd?
Zahojit staré rány. Začít znovu?
Panebože. Ano, prosím.
Jsem zrovna v Malibu.
Když ti pošlu adresu, vyzvedneš mě?
Jasně. Můžu tam být za chvilku.
Tak jo. Zatím.
- Promiň. Ztratila jsem se. - Mami. Tati.
- Už jdu. - Tati.
To vy jste psala o naší dceři?
Asi byste měla jít dál.
Každodenní afirmace vám připomínají vlastní hodnotu.
Postupně byste měli pocítit výsledky.
Musím jít. Jdu na oběd.
Funguje ještě Spago?
Nemůžete jen tak odejít, Anno. Tohle je odvykací terapie.
Nejsme snad ve vězení.
PASSAGES MALIBU – BAZÉN – TENIS FITNESS – MEDITAČNÍ ZAHRADA
Rachel, kde jsi?
Tady, jen vyjdi z brány. Jsem hned za rohem.
Anna Sorokinová?
Co sakra chcete? Mám sraz s kamarádkou.
Rachel? Rachel!
Rachel!
V New Yorku je na vás vydán zatykač.
Cože? Já…
Jen ji odvedu nahoru.
Pivo?
Jasně.
Omlouvá se, že na vás v restauraci křičel.
Kvůli vám všem jsme pod velkým tlakem.
Kvůli komu?
Myslíte, že jste jediná?
Každý den. E-maily, telefonáty, návštěvy.
Anna Delvey. Delvey!
To jméno neznám.
Takže si ho vymyslela?
Odkud ho podle vás má?
Do toho nejdeme.
Žádní novináři.
Nejde tu jen o mě.
Kdybych to nenapsala já, udělá to někdo jiný.
Je to vaše dcera. Udělala špatné věci a teď je slavná.
Co s tím máme společného my?
To se snažím zjistit.
Promiňte, že vám lezu domů. Ale…
slyšela jsem spoustu zvěstí.
Zvěstí, ano. Samé zvěsti.
Co jsme tu, jsme „ti obávaní Rusové“.
Ano, prodává v lednici heroin.
Na dvorku zakopali sovětské zlato.
Kdo ví? Možná mám někde ve skříni Rasputinův penis.
A teď je naše dcera protřelá kriminálnice.
To je bohužel pravda.
A někde se to naučila.
Jen se snažím zjistit kde.
Prosím.
Máte dítě?
Už několik měsíců.
Je snazší si představit jejího otce a mě jako zrůdy.
Je lepší věřit, že zrůdy plodí zrůdy.
Myslíme si, že utváříme své děti.
Že je formujeme a můžeme za to, co se z nich stane.
Protože je chráníme, milujeme a vedeme.
Ale ne.
Neutváříme je.
Děti nepocházejí z nás. Přicházejí skrze nás.
Takže byla vždycky taková.
Víte, někdy
máte dítě, jako je můj Ivan, které je vaším odrazem.
A někdy máte dítě, které…
je cizí člověk u vás doma.
Anna byla jako cizí. Celý život.
Chladná cizinka.
Ale…
Víte, že se pokusila zabít?
V Kalifornii?
Proč by někdo,
komu na nikom nezáleží, kdo je tak sebevědomý,
kdo o sobě nepochybuje, udělal něco takového?
Myslela jsem, že tu najdu odpověď.
Něco temného z její minulosti. Byla jsem tím posedlá.
Záleží vám na ní.
Umí si lidi omotat kolem prstu.
Ale my jsme se od ní odstřihli. Vy můžete taky.
Odstřihli jste se od ní?
Od vlastní dcery?
Ne.
Nikdy jsme ji nezvládali.
- Vivian? - Jsi vzhůru?
Co máš na sobě?
To je na dlouho.
Hele,
změním si letenku a vrátím se dřív.
Co ten další článek?
Zaplaceno dostaneš, ale ruším ho.
To, co řekli její rodiče, by nemělo slyšet žádné dítě.
- Promiň, že jsem tě sem táhla. - To myslíš vážně?
Mohla jsem ve škole přepisovat z diktafonu.
Tohle bylo mnohem lepší.
- Půjdeme? Nezapomeň tašku. - Jdeme.
Státní zástupce okresu Manhattan s radostí oznamuje
obžalobu Anny Sorokinové.
Slečna Sorokinová je známa také pod jménem Anna Delvey.
Je obviněna vrchním soudem státu New York
ze dvou pokusů o krádež prvního stupně,
tří případů krádeže druhého stupně
a jednoho případu krádeže třetího stupně
a zneužívání služeb.
Ať uděláte cokoli, nezmiňujte Mets.
Soudce je zarytý fanoušek Dodgers.
Podle něj jsou v LA jen dočasně
a vrátí se do Brooklynu.
Mets jsou vetřelci.
- Jasné? - Zdravím, Todde.
Anno?
To je moje klientka!
Až ji uvidíme příště, bude v teplácích.
Já věděla, že jí hrozí pád, ale…
Co vůbec dělala v LA?
Myslím, že byla na odvykačce.
Na odvykačce?
Jak to víš?
Nechtěla jsem to říkat, ale…
Mluvila jsem s ní po telefonu, když ji zatýkali.
Vážně?
To je náhoda.
Bylo to neskutečný.
Příšerný.
Snad s ní zacházejí dobře.
Umíte si to představit?
Anna ve vězení?
Ty určitě umíš.
Bože! Máte super tetování. Moc pěkný.
Chyběla jsi nám.
Prsa mi asi vybuchnou.
Tohle ti přišlo poštou.
Co to…
HERR VADIM SOROKIN – KAMMERGASSE 74 54329 DÜREN / ESCHWEILER – NĚMECKO
FRAU VIVIAN KENT 3218 8TH AVE – BROOKLYN, NY – 11275 – USA
Co to je?
Drahá Vivian, omluvte mou angličtinu, používám Překladač Google.
Žena by mě zabila, kdyby věděla, že vám to posílám,
ale jako vy si pořád lámu hlavu tím, proč si moje dcera chtěla ublížit.
Tohle nám poslali z nemocnice.
Nenacházím v tom odpověď.
Třeba ji najdete vy. Vadim.
CEDARS-SINAI VSTUPNÍ PSYCHIATRICKÉ VYŠETŘENÍ
VSTUPNÍ FORMULÁŘ – POKUS O SEBEVRAŽDU
- Doufám, že se jdete omluvit. - Mlčte.
Pro všechny byl váš otec milionář a podnikatel,
který vám odkáže bohatství.
Pro toho doktora hrubý alkoholik, před kterým jste utekla.
To není příběh Anny Delvey.
Nechtěla jste se zabít.
Budu potřebovat další rosé.
Donesete mi ho tak za 20 minut?
Kdybych neotvírala, bude odemčeno.
Byl to jen další podvod.
Obelhala jste celý New York
a pak všechny v LA.
Včetně mě.
Netvrdila jsem, že jsem se chtěla zabít.
Lidi milujou smutný příběhy.
Každý chce pomáhat.
Tak jsem si říkala, proč si to tak zkomplikovala?
Mohla se schovat kdekoli.
Ale chtěla se vloudit na odvykačku.
Pak jsem se podívala na zákon o vízech. Mělo vám vypršet.
Ale při hospitalizaci se proces pozastavuje.
Chtěla jste získat čas.
Co to děláte?
Nechte toho.
Co? Nechtěla jste to tak?
Vyřešila jste případ. Jste skutečná investigativní novinářka.
Odkud máte ty formuláře?
Od vašeho otce.
Od mého otce?
Jo.
Potkali jsme se. Není to pěšák.
Ani fantazie. Ani zrůda.
Je to otec, který tě má rád.
Tak kde je?
Proč tu není se mnou?
Dala jste spoustě lidí důvod nad Annou Delvey udělat křížek.
Ale Anno,
já jsem tu pořád s vámi.
Bojuju za vás.
A chci vám říct, že to už nemusíte dělat.
Můžete zkusit něco nového.
Zabijte Annu Delvey.
Jak to myslíte?
Přestaňte podvádět.
Předstírat.
Přiznejte se. Odhalte svůj příběh.
Přistupte na dohodu. Vraťte se do Německa.
Buďte s rodinou. Buďte Anna Sorokinová.
Cože? Přiznat, že jsem nějaká kriminálnice?
To není můj příběh.
Tak jaký je váš příběh, Anno?
Vy jste novinářka.
Máte na to přijít sama.
Místo toho budete muset jen sledovat s ostatními.
Jdeme!
Překlad titulků: Pavla Le Roch