EN NETFLIX-SERIE
Är du redo?
Jag är redo.
Den stora dagen.
Juryn är en blandad pott, men vi behöver bara några,
antagligen kvinnor, som antingen gillar mig, vilket de gör, eller tycker om dig.
Med det du försöker skapa.
Men kanske inte vad du gjort.
Vad är strategin?
Allt det här hänger på två ord,
farligt nära.
När domaren ger juryn instruktioner att fundera på uppsåtet,
är det definitionen de ska ha i åtanke för sitt beslut.
Hon kommer att be dem avgöra
om du var farligt nära att begå ett brott.
De ringa åtalspunkterna.
Beekman Hotel, planet du lånade,
där är det kört, för mycket bevis.
Den enda lösningen är
om juryn blir helt förälskad i dig.
Men Fortress, City National, och den jävla Rachel Williams,
de stora, där har vi en chans.
Vi kan argumentera
att du aldrig var farligt nära att begå de brotten.
Så du hävdar att jag är inkompetent?
På att vara ett kriminellt snille?
Ja. Det är mitt jobb.
Jag byggde upp nåt.
Det ingår i mitt resonemang,
men det här är inte handelshögskolan, det handlar om din frihet.
Jag måste bevisa att du inte alls var nära
att få några pengar till din stiftelse. Okej?
Okej.
Fler frågor?
-Vad har jag på mig? -Det skiter jag i.
Jag menar, rätten har kläder.
Enkla men…
Jag måste tänka på varumärket.
Det är annorlunda för kvinnor. Måste jag förklara det?
-Ta hit en stylist. -Du är nervös.
Du har inte kontroll.
Det händer.
Det är bäst att se ödmjuk ut, ha rättens kläder,
låta mig sköta snacket
om vilken ung, välmenande, handlingsmänniska du är,
och vi kan ha en chans…
…att övertyga stackarna som måste sitta i juryn
att du inte var farligt nära att lura Rachel eller bankerna.
Okej?
Danke. Kod.
Två snabbnudlar för tio minuter.
Ge mig 20 minuter till, så ger jag dig fyra. Gå.
Och säg till andra!
Hej.
Hej, själv.
Vem är din stylist-kompis, hon med rapparna?
-Natasha. -Ja.
Du tänker rättegångsstil…
Jag tänker megabitch, men samtidigt ung och kokett.
Typ Lolita möter Mildred Pierce fast nu.
Har du pengar?
Du vet att jag har det.
Vänta, du sitter inne så du kanske inte kan betala.
-Kontakta henne bara, jag ringer dig. -Du ringer tillbaka?
-Allt okej? -Ja, hurså?
Du måste sms:a innan du ringer.
Trodde att du hade fått cancer, eller var gravid…
Nej, jag mår bra,
men jag har en kompis som är i knipa, rättegång imorgon.
Kändis…
SoHo-svindlaren? Ja. Jag vet.
Kan du styla henne?
Så hon kan lura mig också? Nej, tack.
Det är hon, jag ska…
Natasha, Anna. Anna…
Hej, Natasha! Tack för att du gör det här.
Mitt arvode är 1 200 dollar per dag, bara för att…
Ja! Självklart.
Min pappa skickar pengarna så fort vi sätter igång.
Jättebra, så vad är känslan?
Bilderna från den här rättegången kommer bli klassiker.
De kan komma att definiera min identitet i framtiden, så…
Så ingen press.
Jag måste sluta.
Okej. Jag fattar.
Då kör vi klassiskt med en modern touch.
Professionell med en ung, bohemisk ton.
Perfekt. Fotograferna kommer vara bakom mig
till största delen, så ryggen borde inte glömmas bort.
Med mig? Aldrig.
Belysningen.
Hemska lysrör, en stark silhuett kan klara allt.
Oroa dig inte.
Jag fixar det, Anna.
Tack.
Här.
Vivian. Hur är det?
Vem mer kommer att täcka rättegången?
Hur ska jag veta? Antagligen The Post.
The Post, självklart, men The Times då?
The Times? New York Times?
Eller kabel-tv?
Jag vet inte hur intressant det här fallet är.
Men du kunde få dem intresserade.
Jag rapporterar bara från rättegången.
Större täckning är väl bra för dig?
Anna…
Rapporteringen valideras,
såvida du inte är nöjd med att det är en lokalnyhet.
-Vill du inte kunna skryta? -Jag lägger på.
Du borde göra en profil om Rachel, visa vilken lurendrejare hon är.
Hejdå, Anna.
Spodek och partners.
Todd, nu.
Han är tyvärr inte inne just nu, Anna.
Du ljuger, Alexi.
Vill du lämna ett meddelande?
Jag har träffat många färgstarka karaktärer härinne.
Mördare, yrkesmördare,
jag visste inte hur billigt det är att få nån dödad. Visste du?
Typ, vad en kopia av en Chanelväska kostar.
-Förstår du? -Vill du lämna ett meddelande?
Be Todd att ringa min far.
Be honom att skicka 10 000 för att betala min stylist
eller ta med dem när han kommer hit.
Jag ska hälsa det.
Och, Alexi, ljug inte nästa gång.
Det finns en bit av Anna i oss alla.
Alla ljuger lite.
Vi är alla, allihop, innerst…
Det finns en liten bit av Anna i oss alla.
Inte i mig.
Du kanske lägger till lite på ditt cv, överdriver när du säljer,
leker med filtren på sociala medier.
-Skyldig. -Alla gör det.
Vi har alla blivit ett varumärke,
en bild, en lögn som vi visar upp för världen.
-Vad? -Ingenting.
-Är det bra? -Väldigt.
-Sen då? -Sen då, vad?
Kritisera mig, hjälp mig, vad fan som helst, utom ingenting.
-Hon har tur som har dig. -Ja, eller hur?
Var du precis tvetydig?
Ha mig? Tror du att hon äger mig?
-Kom igen. -Jag bara…
Jag vill trycka på snabbspolning fram till vårlovet.
Jag vill ha sand mellan tårna och margaritas i händerna.
Jag vill busa med familjen i en uppvärmd pool,
och jag vill att den här rättegången är slut.
Det vill jag också.
Tror du att jag inte vill det?
Fan också.
Juryn kommer att älska dig. Imponera på dem.
Ja.
Ja, jag är på väg.
-Baxter. -McCaw.
Vem är det?
Ställföreträdare för Cy.
Distriktsåklagaren är intresserad.
Har jag missat nåt?
-Väntar fortfarande. -Var ska jag sitta?
Annas lag är på den här sidan.
Rachels lag på den andra sidan.
Neff, sötnos, jag är Schweiz i allt det här.
-Vad menar du, inte är klädd? -Svaranden har fängelsekläder.
Vad är problemet, mr Spodek?
Jag är inte säker, fru ordförande.
-Vad sa Natasha? -Hon har lämnat av kläderna.
-Varför är hon… -Stör inte.
Under alla mina år,
har jag fått vänta på grund av pistolhot,
men aldrig på grund av kläder.
Om jag får gå och prata…
Rätten erbjuder kläder till dem som behöver.
Det är jag medveten om.
En till guldstjärna på ert betygskort.
Svaranden vill inte ha dem.
Jag tänker dricka det här kaffet, mr Spodek,
och när jag är klar,
om din klient inte är klädd och sitter här framför mig,
kommer jag att vara väldigt besviken.
Ja, fru ordförande.
Och låt inte storleken på muggen lura dig.
Jag dricker snabbt.
Klä på dig. Vi kan inte låta rätten vänta.
-Det här är galet. -Kläderna är galna.
Jag har hellre overallen.
-Det får du inte. -Varför inte?
För första intrycket är viktigt för juryn
och du ser för bekväm ut i overallen.
Domaren och lagen tillåter det inte.
Det ser illa ut och rättegången kan bli ogiltig.
Du gör henne till fiende från första dagen.
Varje sekund vi förhalar…
Ge mig kläder jag kan ha då.
Sätt på dig de jävla kläderna. Det här skadar dig.
Skadar mig? Det är ingen fara.
-Säg åt henne att klä på sig. -Jag gjorde det.
Hon såg på mig som om jag bett att få rövknulla henne.
-Var är de jävla kläderna? -Rikers. Hon lämnade dem igår.
-Har hon andra? -Jag får inte…
-Ta hit dem. -Jag får inte tag i henne.
-Jag tror att hon sover… -Väck henne.
Jag arbetar inte för dig.
Det här är åt helvete.
Vi har en halvtimme innan domaren blir helt galen på mig.
-Du får gå och handla. -Jag?
Ni får lösa det. Mitt skift börjar.
Okej, det här är… Jag sitter i rätten, jag kan inte gå ut och handla.
Jag kan inte delta i Annas försvar!
Det vore oetiskt, och att gå över gränsen journalistiskt.
Jag är en jäkla man.
Kan du säga vilka strumpbyxor…
-Tror du att strumpbyxor är… -Vad är det för fel på det?
Okej!
Men i så fall ska du ge mig tillgång till allt material i fallet.
Allt. Annas mobil, mejl, allt som åklagarna har, vill jag ha.
Ja. Fan. Okej. Gå bara.
-Hej, välkommen till… -Professionell, söt, blygsam. Nu.
-De hänger därborta. -Visa mig.
Platta skor, storlek 37. Kör!
Vivian måste ha trott att det var ett skosnöre eller skärp.
Lyckträff.
Det här är inte en bra början för vårt team.
Jag är besviken på våra förberedelser.
Vi måste gå!
Nu!
Förstör inte min entré.
Allt bra?
Tack så mycket för att du kom hit, miss Sorokin.
Konstapeln, visa in juryn.
Den 11:e oktober, 1944,
invigde Frank Sinatra Paramount Theater på Times Square.
Kvinnor blev helt till sig vid åsynen av Ol' Blue Eyes.
De svimmade bokstavligen.
För allmänheten var det Sinatra-effekten,
men i verkligheten, var den skapad av Sinatras pressagenter.
Kvinnor fick betalt för att svimma.
Kyssa honom, och kasta upp kläder på scenen.
Ambulanser och sjuksköterskor stod utanför biografen med mening.
Allt för om han lyckas här…
…då lyckas han överallt.
Anna kom till New York precis som vissa av er.
Vaken och ivrig, fylld av entusiasm över möjligheterna.
Bara 25 år gammal.
Inga rika föräldrar. Inga kontakter.
Ingen examen från en fin skola.
Anna väntade inte på möjligheter.
Hon skapade dem. Det kan vi alla relatera till.
Det finns lite av Anna i oss alla.
Alla ljuger lite.
Vare sig det är på ett cv, försäljarsnack, eller på sociala medier.
Vi tror att världen har förändrats.
Alla har blivit varumärken.
En bild som vi visar upp för världen. En lögn.
Men det som var sant för Anna var sant för Sinatra.
Ibland får man bluffa tills man lyckats.
Anna gjorde samma sak och blev den hon ville vara.
En person som kunde få tillträde till New Yorks elit.
Hon lät alla tro på historien de ville tro på.
Det var inte ett brott då.
Det är inte ett brott nu.
Dem ni ska få lyssna på,
de ville tro att Anna var en tysk arvtagerska
för det gagnade dem att göra det.
De fick det.
Anna hade aldrig intentionen att stjäla pengar.
Alla som kommer in hit
och sitter i den där stolen ville ge Anna pengar
för de ville göra affärer med henne.
Att vara nära Anna Delvey!
Den tyska arvtagerskan!
Hade de velat göra affärer med Anna Sorokin?
En utlänning från medelklassen? Nej.
Anna fick bluffa tills hon lyckades.
Ni kan döma henne för det.
Finna henne oetisk.
Som vissa skulle tycka om Sinatra
för att ha svimmande kvinnor runt sig.
Men det är inte olagligt.
Sanningen är, det ni framförallt måste komma ihåg…
…bevisen kommer visa att Anna aldrig var nära,
än mindre farligt nära att få de där lånen
och stjäla från nån av dem som sitter i stolen och säger motsatsen.
Inte. En. Dollar.
Tack.
Sinatraförsvaret. Modigt.
En sista administrativ fråga.
Vi kommer senare att åberopa
innehållet i svarandens mobil och laptop som bevis,
eftersom vi tror att det finns kommunikation
mellan svaranden och hennes kontakter.
Jag ber er beakta att vi har haft tekniska problem
med vår it-avdelning på grund av ett datahaveri.
Det viktigaste är att det mesta av bevismaterialet
är presentabelt,
det är det enda problemet, och det har högsta prioritet…
-Vad gör… -Jag ska fråga Todd.
Det är två vittnen som skulle vittna rörande detta.
VIVIAN Vad är det för fel på henne?
-Vad är det för fel? -Var är alla?
Hon vill veta var alla är.
Alla? Vilka är alla?
Pressen?
Hennes publik? Sak samma.
Bara pressen får ta bilder här.
-Du är pressen, ta en du. -Vad är den till?
Jag ska se till att det kommer ut. Kolla bara.
Ser du fotograferna, det är Daily Mail, New York Post, AP.
De publicerar på en gång. Använd deras.
SKAPA ANVÄNDARNAMN ANNADELVEYRÄTTSMODE
ANNA I VITT SOM EN ÄNGEL!
Åklagarsidan kallar Alan Reed.
Tillhandahöll du tjänster
och presenterade henne för banker som kunde ge lån?
-Det gjorde jag. -Betalade svaranden för tjänsten?
Nej.
Och du fortsatte att arbeta,
och fakturerade mot ett obetalt förskott
för 1 000 dollar i timmen, men lyckades du nånsin få Anna
i närheten av att få ett lån beviljat?
Nej.
Är det min klients fel att du inte skötte ditt arbete korrekt?
Åklagarsidan kallar Gabriel Calatrava.
-Hej. -Hej.
Hon gav dig ett körkort utan nån födelseort angiven,
och ett falskt fondintyg skrivet på tyska av henne själv.
En fejkadress för hennes fars företag.
Det stämmer.
Är svaranden ihärdig enligt dig?
Allt för att få ett lån från Fortress?
Hon var ihärdig, ja.
Fortsatte du arbeta med henne
för att du var intresserad av henne?
Det gjorde han.
Minns du att du flörtade med miss Sorokin?
Tyvärr.
Sa du att du ville kyssa henne?
-Invändning. -Bestyrkt.
Ja, det gjorde du.
En rättssal är en oväntad arena för en modevisning,
men allt om Anna Delvey,
den tyska bluffarvtagerskan inför rätta på Manhattan,
verkar förvåna och fascinera.
Anna Delveys kläder i rätten har fått ett eget Instagramkonto.
Vem skapade kontot? Ingen vet.
Men Annas ikoniska kläder är nu eftertraktat mode,
och allt tack vare en kändisstylist.
Jag vet att det är du.
Dina fingeravtryck finns överallt.
Kacy, anklaga mig inte för att göra nåt som jag är stolt över.
Det du gör är att låta den här stackars tjejen berätta
sin skämmiga historia för hela världen istället för bara en jury.
Anna kan hamna i fängelse i 15 år,
och du oroar dig för Beckys 15 minuter av skam.
-Sluta kalla mig Becky. -Okej, Karen.
När kommer du vakna upp och inse att du är Satans sekreterare?
Alltid redo dygnet runt.
Det har du rätt i.
Vet du vad det innebär för Anna att ringa mig dygnet runt?
Snabbnudlar. Massor.
Varje intern får sex minuters telefontid varje dag.
Sex minuter.
För lite för att försvara sig i rätten.
Så varje dag byter hon snabbnudlar,
snabbkaffe, satans tamponger,
allt hon kan få tag på i fängelseaffären
eller genom affärer med läskiga typer,
och omvandlar det till minuter.
Timtals varje dag.
Det är att kränga. Jag respekterar det.
När du uppför dig så att jag kan respektera dig, kom förbi och hälsa.
Tills dess, angenämt, miss Karen,
och trevligt att se att du valt sida, miss Schweiz.
Anna har en klar idé
av vad hon vill och hur hon vill visa sig.
I bästa fall kan kläderna spegla hennes makt
och styrka i affärsvärlden och hennes starka känsla för stil.
Medias intresse gör Anna Delvey till nån slags Rihanna.
En hårt arbetande modeikon.
Du är jättebra, men Cy kommer se mediaklippen,
det verkar som om de bara minns misstag,
och bara premierar perfektion här.
Vi får nog höra ett och annat från Baxter imorgon.
Han är en oviktig mellanhand.
Cy kommer bli intresserad av nästa blänkande föremål.
Det är jag som minns misstag och premierar perfektion.
Baxter-typer kommer och går.
Förlorar jag en åtalspunkt nu, glömmer jag det aldrig.
Resten av livet.
Så, glöm Baxter
och hitta Rachel Williams vittnesmål
som jag bad om för tio minuter sen.
Herregud.
Anna har groupies. De börjar trolla mig nu.
Det kommer bara bli värre när jag vittnar. Fan.
Jag måste byta identitet.
Kan de hitta var jag bor? De vet var jag arbetar.
Du är rädd.
-Är du kriminell? -Nej.
-Vem är det? -Hon.
-Svek du din väns förtroende? -Nej.
Övergav henne i ett svagt ögonblick?
Nej.
-Vem gjorde det? -Anna.
-Vem borde vara rädd nu? -Anna.
-Vem borde vilja gömma sig? -Anna.
Amen.
Men ändå, tänk om…
Alla kommer hata mig när jag har vittnat.
Kommer du att hata dig?
Stå upp för din sanning,
förstärkt med vänlighet, och berätta din historia…
…din grymma brud.
Miss McCaw, jag blir inte yngre.
Åklagarsidan kallar Rachel Deloache Williams.
D-E-L-O-A-C-H-E.
Tack.
Välkommen.
Tack.
Jag vet att du har haft en svår tid.
-Var bor du Rachel? -West Village.
-Var gick du på college? -Kenyon College.
Varför kom du till New York?
Jag ville bli författare. Och arbeta på Vanity Fair.
-Gjorde du det? -Ja.
Hur lång tid tog det att få jobb där efter du kom hit?
-Tre månader. -Kan du berätta hur?
Jag hade ett informationssamtal med en kvinna där
och vi verkade klicka, men sen hörde jag inget, så…
Jag skickade ett handskrivet förgätmigej-kort med
en bok med smånördiga dikter,
en burk te och bad henne att tänka på mig.
Jag blev intervjuad nästa dag och började sen jobba.
Miss Williams, innan vi gräver ned oss i dina mödor
för att få tillbaka pengarna av miss Sorokin,
hoppades jag att du kan berätta
hur det här har påverkat ditt liv.
Mitt liv? Visst.
Ärligt talat, pengarna, stressen hon orsakade mig med arbetet,
och familjen,
det känns som att det kommer att gå över, men…
Men…
…du stod nära svaranden.
Ja.
Är det därför du litade på henne, försvarade och hjälpte henne…
Jag älskade Anna.
Jag var lojal mot henne.
Jag stödde henne, var en god vän.
En väldigt god vän.
Så när hon blev kall och elak,
villig att låta mig mista jobbet, hamna i fängelse
för att ha använt firmans kreditkort för att hjälpa henne och hennes livsstil…
Jag vet inte om jag kommer att kunna lita på nån igen.
Att släppa in nån i mitt liv igen.
Jag hoppas att det förändras, men jag känner att jag är annorlunda.
Så rädd och sårbar…
Allt hon fick mig att genomgå…
…alla lögner och stressen och sveket, jag vet att jag kan överleva
men jag vet inte om jag kommer att kunna lita på andra.
Om jag kan bli mig själv igen. Om jag kommer kunna släppa in nån.
Att älska.
Behöver du en stund?
Förlåt.
Jag mår bra.
Kan du berätta för juryn varför du valde att tjäna pengar på erfarenheten?
En jätteskuld.
Men jag märkte att det satt och gnagde i huvudet.
Spelade upp det om och om igen.
Så jag tänkte att jag måste skriva ner det.
Det kändes viktigt att jag fick berätta min historia.
Vi har chansen med henne imorgon.
Du pratar ryska, inte sant?
Lite.
Da.
Mr Sorokin, det här är Todd Spodek, din dotters advokat.
Jag vet inte hur mycket av rättegången
ni har lyckats se i Tyskland…
Men jag ringer för att höra
om ni skulle tänka er att komma hit själv.
-Nyet. -Han säger nej.
Jag förstod det.
Så Vadim, din dotter är lite oroad.
Det betyder inte att vi förlorar,
men med tanke på all stress i en sån här rättegång,
speciellt med medias uppmärksamhet…
Det finns ingen ersättning för familjen.
Hon behöver sin familj här.
Snälla.
Din egen dotter.
Inför rätta i ett annat land.
Jag är bara hennes advokat, Vadim.
Jag kan inte vara hennes far.
Jag klarar det inte.
Jag kan inte vara allt.
Han sa: "Goddag."
-Viv, vad har vi missat? -Inte Annas entré, tack och lov.
En dag av Rachels vittnesmål, vi missar inte mer.
-Tog med lunch… -Ni kan inte, jag kan berätta.
Borde den inte ha börjat nu?
För en halvtimme sen.
-Vad väntar vi på? -Vet inte. Todd svarar inte.
Har du ringt?
Det är mer direkt än sms.
Helikopterföräldrar. Jag visste inte vad det var tills nu.
Du skojar. Okej.
Mina damer och herrar, jag beklagar förseningen.
Vår svarande vägrar att komma hit
tills hon har löst problem med sin garderob.
Problem? Vad är det nu? Hon fick det hon bad om.
Det är inte vad hon fick.
Utan hur mycket hon fick.
Det är väl min tur att gå till H&M.
-H&M? -Hennes tur?
Jag bara… det kan ta en stund.
Ni borde antagligen gå tillbaka
innan Paul ger era skrivbord till praktikanterna.
Vad är det för fel på kläderna?
-De är smutsiga. -Ta de här då.
-Skaffa nya. -Inte igen.
Skaffa nya och säg till domaren att jag vittnar.
-Okej, hör på… -Nej! Du har sabbat hela rättegången.
Jag visste, med din dumma Long Island-dialekt
och ditt dumma ansikte,
att du skulle vara en usel skitadvokat!
-Hör på. -Nej, du ska höra på!
Jag tänker vittna. Säg det.
Säg till Natasha att ta med bättre kläder!
Vad är ditt problem?
Min kassa, billiga, jävla, fula idiotadvokat är mitt problem!
Jag tänker vittna, din inkompetenta apa.
Du sabbade hela försvaret.
Om jag behövde pengarna,
kunde jag ha gift mig med de där rika skitbankmännen!
Jag försöker skapa nåt
och du har saboterat mitt rykte helt!
-Ditt rykte? -Nu räcker det, du får sparken! Ut!
Det vore juridiskt självmord att vittna.
-Det är slut! -Utsätta dig för frågor du inte vill…
Dra åt helvete, hitta en ny stalker.
Frågor som får dig att framstå som en girig,
lögnaktig lurendrejare med en läskig brytning.
Det är inte därför du inte får vittna.
Du ska inte vittna för att det är mitt beslut, inte ditt.
Du får sparken, din underklass-loser!
-Det är ändå inte varför. -Du har ingen rätt!
Det må vara ditt rykte…
Inte bara mitt rykte, skitstövel,
det är mitt liv. Min frihet!
Din usla, inkompetenta ursäkt till svindlare.
Jag har känt massor av kriminella
och du ligger under medel i brott, så dra åt helvete.
Och åt helvete med ditt rykte.
Fan ta ditt skitliv. Fan ta din frihet.
Det här mitt rykte, min identitet,
min förmåga att sörja för min familj som du jävlas med,
och jag framstår som en amatör som inte kan kontrollera sin klient.
Inte klä på bebisen.
Låter jag dig vittna
blir det spiken i både din och min kista.
Du kommer få maxstraff och ingen kommer att anlita mig igen.
Som de inte borde.
Fan ta mig, fan ta dig!
Ut, jag… min far kommer hitta en advokat som inte är gammalt skräp…
Din far? Din jävla far?
Du är inte dum, så vad är det?
Total inbillning
som får dig att tro att han kommer hit?
Tror du på dina egna lögner?
Är de för mig eller dig?
Måste vara du.
För alla i ditt liv som inte har övergivit dig än
tror inte längre på dem och skiter i det!
Så länge checkerna inte saknar täckning.
Till och med din far är trött på ditt uppträdande.
Därför är kläderna smutsiga.
Din villfarelse måste vara enorm
för att ens tro i en sekund att han skulle komma hit,
än mindre betala för en dyr stylist
för att klä dig som en domstols-Barbie!
Juryn älskade henne.
De åt upp varenda sked av hennes skitsnack.
Hon är en talanglös wannabe som vill bli berömd genom mig.
De älskade henne.
De kunde inte ta ögonen från Rachel.
Men det är för att hon är sötare än jag…
…mer sympatisk.
Hon passar in överallt.
Hon är en bättre skådis.
Det är inte hennes show.
-Det är vår. -Och såg du?
Hon fick dem att gråta.
Det är vår show. Du är stjärnan.
Jag är den jävla… vad säger du?
Loseradvokaten som får sparken i första avsnittet.
Nej, inte det.
Medstjärnan.
Den som ställer upp för dig när ingen annan gör det.
Den som aldrig överger dig, fast jag inte tål dig.
Fast du behandlar mig som skit,
försvarar jag dig mot alla som tycker att du är ett svin.
Vilket du är. Du är ett jävla svin, Anna. Ett stort svin.
Men du har stake. En stor jävla noshörningsstake.
Ja, jag respekterar de där stora…
…såna man behöver för att lyckas i den här stan.
Men de ser inte det.
De ser ett själviskt svin som stjäl från sina vänner
och tömmer hotellens minibarer
som nån rabiat rysk tvättbjörn i hela stan.
Jag ska ändra på det.
Jag ska avslöja Rachel som den hycklare hon är,
-och servera den där… -Äckligt.
…på en stor silverbricka
så alla i rätten kan beundra den.
Jag skulle döda för dig.
Inte för att du förtjänar det,
utan för att jag behöver det.
För min skull.
För att jag kan.
Jag är beredd att slåss.
Men du måste sluta kämpa emot.
Jag sitter hellre i fängelse för alltid än att verka vara en wannabe.
Nån amatör.
Nån lat millenial som letar efter en genväg till rikedom och berömmelse.
Ja. Nån Rachel.
Jag vill ha respekt.
Jag vill att du ska försvara mig.
Jag vill att du ska försvara mitt arbete, min stiftelse. Mina bedrifter.
Min far…
…alla,
de måste få veta hur nära jag var.
De måste få veta att jag inte är fejk.
Du har mitt ord.
Klä på dig.
Det är oacceptabelt och olämpligt.
Juryn är här sen kl. 9.30.
Du står inför rätta i en domstol.
Det är inte en modevisning.
Vem i helvete tror du att du är?
Jag ber om ursäkt.
Nästa gång, får konstaplarna
linda in dig i gardiner och släpa dig hit.
-Förstår du, miss Sorokin? -Ja, fru ordförande.
Okej. Nu släpper vi in juryn.
Vi fick veta mycket om dig genom vittnesmålet.
Bra uppfostran, bra college.
Du fick ditt drömjobb tre månader efter du kom hit.
Grattis till framgången som författare.
-Avundsvärt. Alla borde ha sån tur. -Invändning.
Ställ en fråga, mr Spodek.
Kände du till Anna innan ni träffades?
Jag såg hennes Instagram.
Så du ville träffa henne innan du gjorde det.
Hon var intressant. Hennes Instagram intresserade mig.
Vad var intressant med henne?
Bilder av konst, resor,
redaktionschef på Purple Magazine.
Så liknande karriärer lockade dig?
Båda arbetade på modetidningar.
Ja.
När ni blev vänner, betalade du nånsin för en drink?
-Hon lät mig inte. -Svara på frågan.
Inte vad jag minns.
Några av middagarna på Le Coucou och andra bättre restauranger?
-Inte vad jag minns. -Spa- eller ansiktsbehandlingar?
Infraröda bastur? Massager, nagelsalonger?
-Nej. Anna var väldigt generös. -Träning med kändistränare?
-Nej. -Du betalade aldrig för nåt?
Och hur mycket av all den här lyxen
köpte Anna till dig under de två år som ni umgicks?
-Som vad? -Börja med middagar och fortsätt.
Hur många?
-Jag minns inte. -Du skrev inte ned det?
-Nej. -Hur ska du minnas dem till boken?
-Invändning. -Bestyrker.
Samarbetade du med New York-polisen,
med en kriminalpolis för att hjälpa till vid arresteringen av din vän?
Det var enda sättet…
Varför nämnde du inte det i din berättelse i Vanity Fair?
Jag hade inte plats.
Men alla detaljer.
Du skrev om att festa ihop,
och trevliga stunder med Anna, fantastiskt detaljrikt.
Du tänkte inte att dramat av att sätta ihop en operation
för att arrestera Anna, var värt utrymme i din artikel?
Jag hade inte plats.
Hur mycket får du betalt
för att skriva en bok om din erfarenhet med Anna?
Jag vet inte. Jag förstår inte hur kontrakt…
Jag är advokat, så låt mig hjälpa dig.
Det står här att du får 300 000 delat på fyra utbetalningar. Låter det rätt?
Ja.
Din tv-medverkan, hur mycket fick du för den?
-Behöver du hjälp med det? -Jag tror det är runt… 30 000.
För optionen. Sen ytterligare 300 000 om programmet görs. Korrekt?
-Korrekt. -Så totalt, 630 000 dollar.
Plus de 1 200 du fick från Vanity Fair för artikeln. Korrekt?
Jag vill inte att mitt vittnesmål ska misstolkas eller ses
som ett trick för egen vinning, det är det inte.
Det handlar inte om underhållning, utan om ett brott!
Är det underhållning för dig?
Det handlar om trauma.
Det handlar om USA:s juridiska system, att varna andra…
Inte underhållning,
det är det mest traumatiska jag varit med om.
Jag förstår det.
Men den här traumatiska upplevelsen som du gick igenom,
sålde du till tre separata personer.
Jag arbetade hårt.
Svara på frågan.
Ja, jag sålde till tre personer, men jag jobbade väldigt hårt.
När du säger att du arbetade hårt,
arbetade du hårt på att bli vän med miss Sorokin,
dra nytta av hennes kontakter,
hennes extrema generositet,
och när en sak inte blir som du vill,
arbetade du hårt på att samarbeta med polisen och få Anna arresterad.
Du arbetade hårt på att lura ut henne från hennes rehab i Malibu,
låtsades att ni skulle träffas för lunch.
Du arbetade hårt för din dröm att bli författare
genom att hitta en karaktär och skapa en historia…
-Invändning. -Avslås.
Du arbetade hårt på att sälja historien
om din erfarenhet med Anna till högsta budgivaren, eller hur?
Det här är inte…
Jag borde aldrig mött Anna.
Jag skulle inte önska nån det.
Det är det värsta som hänt mig.
Två år efter att du kom hit för att bli författare,
har du publicerat en artikel i Vanity Fair.
Du har mer än 600 000 dollar i bok- och tv-avtal på gång.
Allt för att du blev vän med och angav Anna för polisen.
Om det är det värsta som hänt dig,
-vill alla ha sån tur. -Invändning.
Drar tillbaka frågan. Inga fler frågor.
Tjallade du på Anna?
Arbetade med snutarna? Lurade ut henne från rehab?
Jag kan förklara.
-Jag vet att du är arg… -Det är chockerande.
Du kommer veta när jag är arg.
Jag var tvungen till det. Det var enda sättet att få pengarna.
Varför sa du inget?
Jag skämdes.
Kände mig utnyttjad.
Av polisen, åklagaren…
Jag känner mig utnyttjad.
Av dig.
Jag trodde att du var ett offer. Tog hand om dig.
Jag är ett offer.
Du får i alla fall gråta i alla pengarna.
Det ser ut som att du får mycket över, även när du har betalat Amex.
Såvida inte nån redan betalat det åt dig.
Undanhåll inte det här från mig…
Amex fixade det. De såg vilken röra det var…
Så du klarade dig bra på att tjalla på din vän!
OKÄND
-Är det… -Ja.
-Ska du… -Nej.
Okej.
-Men om det är… -Linjer. Gränser.
Skål för… ditt utmärkta korsförhör av Rachel idag.
Det kan hjälpa med en åtalspunkt, men de andra nio…
Catherine är som en ostoppbar faktarobot,
skyfflar ner bevisen i juryns gap
tills de är så fulla att det inte finns mer plats.
Vi byter strategi.
Ja, min bästa strategi
är att hon aldrig var farligt nära att få pengarna.
Jag kan inte använda den, för min klient
sitter hellre fängslad än att andra
tror att hon är dålig på affärer.
-Vem säger att du måste lyssna på henne? -Etik. Hederlighet.
Vad än som behövs.
Kom igen. Du var jättebra idag. Du klarar det!
Hur full är du?
Jag är upplivad. Vi kan vinna det här.
Anna kan sitta där, på den där pallen, om en vecka.
Anna skulle aldrig gå hit.
Vi borde åka hem.
Det borde vi.
Gränser, Vivian.
Jag accepterar.
Vad är det?
Har du nåt jag inte vet om?
Jag trodde att du sov.
Det gjorde jag.
Jag tycker att jag hör henne gråta.
Så vaknar jag och det är som spökgråt eller nåt.
Hör du också det?
Vad hände med alla mina klänningar?
Modepolisen kom i eftermiddags.
Jag borde sagt nåt.
Jag måste ta kläder till Rikers före kl. 23, annars är de inte där
när de tar henne på morgonen, och det blir fiasko igen.
Henne? När jag säger "henne" menar jag vår dotter. När du säger det…
Det är bara kläder, jag hjälper till.
Där är du!
Om jag visade en video av dig i college nu,
skulle hon balla ur.
Det är bara en klänning. Varför stör det dig så mycket?
Det stör mig att det inte stör dig.
Det är klart att det stör mig. Jag hatar att behöva tänka på kläder.
Jag hatar att inte vara med min dotter.
Så varför?
För jag skapade det här monstret.
Världens ögon riktas mot henne. Hon har ingen.
Det finns många skäl till att hon inte har nån.
Jag måste ta den här till Rikers, så…
Hur kan du ens säga så?
Du har känt till semestern i månader.
Är det mitt fel att det drar ut på tiden?
-Inget är ditt fel. -Jag kan inte åka, överge min klient!
Överlämna till en kollega är inte att överge.
Du har inte varit där en enda gång.
Du förstår inte, massmedia är där, jag kan inte bara ge upp…
-Nu vet vi vad det handlar om. -Vad?
Du vill vara där för presskonferensen,
så att dina klasskamrater från juristlinjen
får se dig på New York 1. Patetiskt.
-Jag skiter i… -Om det handlade om dödsstraff, visst!
Ta all tid du vill, men ditt ego hänger på
en bortskämd liten tjuv som är så skyldig det bara går!
Vore hon en mördare, behövde hon mig inte.
Men hon är en liten tjej.
En invandrare, som kom hit för den amerikanska drömmen…
Linda inte flaggan runt det här psykot.
Jag är den enda hon har.
Du växte upp på Olympen.
Du kan inte förstå hur det är.
Förklara för mig.
-Gå och svara. -Nej.
Säg att hon var snygg i rätten idag.
Du beter dig som om jag har sex med henne. Hon är en klient.
Jag önskar att du gjorde det, för det skulle förklara
varför du tycker att det är okej
att förstöra vår första semester på två år.
-Jag har gränser. -Hon ringer igen.
Hallå.
Hej. Brian, eller hur? Är pappa där?
Han bråkar med mamma.
Jag kan vänta. Men inte länge. Jag är i fängelse.
Vad har du gjort?
Inget, jag lånade bara lite pengar.
Och ett plan.
Får jag låna lite pengar?
Din pappa har mina pengar.
Han ger mig inga.
Det tvivlar jag på.
Han är snäll.
Och han älskar dig mycket.
Men han gör mamma ledsen.
Det är antagligen mitt fel.
Men du kan använda det för att få det du vill.
Kan jag?
Visst. Folk ger andra pengar av en massa skäl.
Skuld och kärlek är de största.
Och du har båda. Du borde be om vad du vill.
Jag ska hämta pappa.
Nej. Låt dem bråka.
Men jag tycker inte om det. Det är högt.
Det är bättre än tystnad.
Tja… Brian, min tid är slut.
Hejdå.
När kriminalinspektör McCaffrey skulle träffa Anna i rätten, var hon där?
Nej.
Stannade hon för att försvara sig?
Nej.
Hon åkte till Kalifornien för hon visste att det inte fanns nåt försvar.
Hon visste att hon var skyldig.
Det visar klart att svaranden…
Vitt för slutpläderingarna? Genialt.
…begick brott.
När ni går tillbaka för att överlägga,
uppmanar jag er att nå det enda utslaget
som överensstämmer med lagen och bevisningen.
Det är att det är ställt utom tvivel
att svaranden är skyldig till alla åtalspunkter.
Tack.
Mr Spodek?
Todd.
Minns du att jag gör allt för dig?
Vadå?
Lita på din medstjärna.
Okej?
Ni har hört vittnesmål från många vittnen i den här rättegången,
men har ni märkt en sak?
Alla som kom hit var generade.
De ville inte säga hela sanningen.
Alla skyllde sina misstag på nån annan.
Alla hade en historia.
Men allihop, alla välavlönade,
välutbildade, erfarna affärsmän,
allihop blev lurade av en 25-åring
utan universitetsutbildning, inga meriter,
och utan affärserfarenhet förutom en praktikplats.
Anna var så grön man kan vara.
Hon kände ingen och visste inte vad hon gjorde.
Hur kunde hon komma farligt nära att lura dessa banker?
Att få deras pengar?
Ni kanske tycker att miss Sorokins
uppträdande är fel, omoraliskt, oetiskt, oortodoxt.
Ni kanske älskar eller hatar henne för att ha utnyttjat systemet.
-Vad gör… -Men om några i det här fallet
försöker flytta folk från sina pengar är det bankirerna.
De gör vad som helst
för att hantera era pengar.
Var Anna nånsin i närheten av
att få dessa lån från bankerna?
Aldrig.
Hade hon varit det, hade de inte hamnat i hennes fickor.
De hade gått till ägaren av huset
som hon ville låta renovera.
Men titta på bevisen, och ni kommer att se
att inget fanns.
Det var en dröm. En idé.
Det enda det blev var en presentation.
Några ord och bilder.
Det var aldrig verkligt. Aldrig nåbart.
Anna var ung, ambitiös, ute på djupt vatten,
helt oförberedd och oförmögen att göra det hon ville.
Hon var aldrig, ens för ett ögonblick,
farligt nära
att få pengarna eller bygga om fastigheten,
eller starta klubben, konststiftelsen.
Det var bara prat. Tomt prat.
En väg till ingenstans, belagd med naivitet och goda intentioner.
För att bevisa att hon hade uppsåt,
måste ni bevisa att hon var farligt nära.
Kan ni inte finna uppsåt, kan ni inte döma henne för brott.
Om ni hyser tvivel om hennes uppsåt,
hennes lynne,
då måste ni finna att hon inte är skyldig på alla punkterna.
Tack.
Tack, mr Spodek.
Nu, mina damer och herrar, vill jag att ni lyssnar.
Jag kommer att ändra min ton en smula
så att ni verkligen lyssnar, för det här är viktigt.
Han svek henne. Han svek henne helt.
Åtalet är inte bevis på skuld,
det är ett tillkännagivande…
-Jag var tvungen. Det var… -…av svaranden
vars syfte är att ställa henne inför rätta.
Genom hela rättegången har svaranden…
Hej.
Hur lång tid tar det?
Så länge det tar.
Jag har inget tålamod. Ge mig ett mantra eller nåt.
Gud, ge mig sinnesro att acceptera det jag inte kan förändra…
Hittade du på det eller stal det ur bibeln?
Varken eller.
Mitt ex är med i Anonyma alkoholister.
Tio åtalspunkter mot Anna.
Ja, tio åtalspunkter.
Och hon kan få 15 år om hon döms för alla?
Du har vetat det… Vad är det? Minnesförlust?
Tidig Alzheimer…
Jag distraherar dig
så att du slutar vrida på locket.
Det är en stor korridor, Vivian.
Det är nog en som motsätter sig, som i 12 edsvurna män därinne…
Kämpar de med de juridiska definitionerna?
Jag bryr mig inte längre.
Jag har gjort mitt.
Jag åker till Mexiko om fem timmar. Vad som än händer.
Åker du bort?
Antingen det eller skilsmässa.
Så…
Alexi tar hand om det här. Han är kapabel.
Åker du idag?
-Det är bara ett fall. -Jag vet det.
Jag har övergivit familjen länge nog.
Jag förstår. Det…
-Anna är vuxen. -Jag vet.
Det är inte det.
Det är… Jag antar…
Jag hittar inte orden, men jag borde, det är mitt jobb,
men det närmsta jag kan komma på
är att jag kommer sakna dig.
Det här är inte… Vi stöter på varandra.
Självklart.
Och det kommer fler intressanta fall.
Absolut.
Visst.
Vi kan gå på middag. Alla fyra.
Kanske fem.
Visst. Ja.
Jag hoppas det.
Ingenting än?
Fråga inte igen.
Det kanske inte finns uppkoppling…
Viv är online.
Det gröna ljuset visar det.
Den här datagrejen visar när hon skriver.
Den visar att Vivian skriver när hon skriver.
Vem fan behöver den informationen?
Ska det lugna mig? För det gör precis tvärtom.
Eftersom Vivian inte skriver ska jag göra grönt te. Vill nån ha?
Det är bra.
Jag tar en Red eye.
Vänta…
Vivian skriver.
Nu händer det.
Låt juryn komma in.
Sitt ner, allihop! Nu!
-Ett utslag är klart. -Vi kan läsa.
Okej.
Jurymedlemmar,
jag förstår att juryn har kommit fram till ett utslag.
Jag vill be kanslisten…
Kan talespersonen stå upp?
Du måste stå upp.
Är det ett enigt utfall?
Ja.
Utslag för punkt ett, svaranden Anna Sorokin, åtal för
försök till grov stöld av första graden,
försök till stöld från City National Bank
värd över en miljon dollar. Skyldig eller inte?
Inte skyldig.
Ja! Fan, ja!
Utslag för punkt två, åtal för
försök till grov stöld av första graden,
försök till stöld från Fortress Investment Inc.
värd över en miljon dollar.
Skyldig eller inte?
Kom igen, skriv fortare.
Skriv, Vivian, snabbare.
Skyldig.
Punkt tre, åtal för grov stöld av andra graden,
stulen egendom från City National Bank överstigande 50 000 dollar.
-Skyldig eller inte? -Skyldig.
Punkt fyra, åtal för grov stöld av andra graden,
stulen egendom från Citibank NA överstigande 50 000 dollar.
-Skyldig eller inte? -Skyldig.
Punkt fem, åtal för grov stöld av andra graden,
stulen egendom från Rachel Williams överstigande 50 000 dollar.
Skyldig eller inte?
Inte skyldig.
Punkt sex, åtal för grov stöld av tredje graden,
stulen egendom från Signature Bank överstigande 3 000 dollar.
-Skyldig eller inte? -Skyldig.
Punkt sju, åtal för stöld av tjänster,
uppsåt att erhålla transport från Fly Blade Inc.
-Skyldig eller inte? -Skyldig.
Beekman Hotel?
Skyldig.
-W Hotel. -Skyldig.
-Le Parker Meridien Hotel. -Skyldig.
Tja…
…det var det.
Mina damer och herrar, det har varit ett svårt arbete.
Jag förstår det och uppskattar det.
Som jag sa, oavsett utslaget,
så har ni tjänat samhället.
Ett par saker, alla…
Vi vann två av tre av de stora. Det är inte lite.
Nej, visst. City National och Rachel.
Det är inte dåligt.
Om ni vill prata med dem, så kan ni.
Jag tror att pressen kan vilja prata med er också.
Ni väljer om ni vill prata med dem.
Jag vill nämna nåt om media.
Ni har naturligtvis sett dem här hela tiden.
Jag är stolt över hur ni har fokuserat på fallet, inte på dem.
Jag är ledsen, men jag måste gå nu.
Alexi hjälper dig igenom resten.
Jag är tillbaka om en vecka. Okej?
Ja.
Ha en skön semester.
Och tack för ditt jobb.
Tack.
Ni får gå nu. Ni är entledigade.
Jag är stolt över dig.
Tack. Det betyder mycket.
Vi borde köpa pysselböcker till ungarna
om du vill överleva flygresan.
Gloria fick ringa hotellet
och skriva in dem på barnklubben,
så vi kan vara lediga halva dagarna och spela golf,
gå runt i stan, ligga hela dagen i sängen.
Vad är det?
Jag kan inte åka. Inte nu.
Varför? Todd, det är över.
Jag kommer så fort jag kan.
Jag tror inte att du förstår vad du gör nu.
Jag förstår.
Jag tror inte att du förstår…
Du parkerar hennes bil, Todd. Det vet du.
Jag älskar dig.
Är du okej?
Du svek mig.
Så kan man se på det.
Jag vann också två av tre av de tyngsta punkterna.
Du behöver inte gilla hur jag lyckades, men låt mig förklara.
Det spelar ingen roll.
Juryn såg igenom dig.
De såg hur nära jag var pengarna, ADF.
De såg igenom Rachels skitsnack.
Jag behövde inte lura mina vänner för 60 000
när universitetskillarna på Fortress var villiga att lämna över 20 miljoner!
De var där. De såg mig.
Jag var farligt nära, och de såg det.
Nu kommer världen veta att jag inte är en idiot.
Jag är ingen korkad societetsbrud.
Jag är en spelare.
Jag var… Jag var ett steg bort.
Jag ska ringa din far.
Jag ska berätta.
Trafiken på din originalartikel är helt galen.
Mellan rättegången och domen
har den ständigt haft
flest läsare av alla artiklar på sajten.
Fyra miljoner unika klick i hela världen.
Vi har aldrig sett nåt liknande.
-Har vi? -Inte vad jag kan minnas.
Intresset för det här är bara…
Vi behöver en uppföljare.
Absolut.
Förstasidan.
Ja, stort uppslag.
Fingranska. Jag vill ha alla detaljer.
Konflikten med domaren.
Rättssalen, den här modegrejen.
Hon bar tydligen vitt dagen för slutpläderingen.
Hon är helt otrolig.
Var den vita klänningen hennes idé?
Eller stylistens?
Du.
Du borde få flytta.
Hon behöver ett kontor. Rummet bredvid ditt är ledigt.
Vill du sitta bredvid Paul?
Oroa dig inte för…
Vi kommer behöva art directors, fotografer…
-Ungen, den mexikanska ungen. -Vem?
Landon erbjöd mig ett kontor.
Bredvid Pauls.
Bra gjort.
Jag flyttar ut från Skribirien.
Det är målet.
Vivian. Vadå?
Den var min. Den vita klänningen Anna bar.
Jag tog den ur garderoben.
Ja.
Lou…
Skribirien, vita klänningar…
Du begraver uppslaget.
Jag bryr mig om henne.
Mer än jag borde.
Hon bryr sig inte alls om mig.
Brydde hon sig om mig? Var jag bara en till som blev lurad?
Uppslaget.
Vivian.
Vad fan gör jag nu?
Du fortsätter med nästa historia.
Det är jobbet.
Det är okej.
Miss Sorokin, jag har ingen tillit alls…
Ingen… Noll… För att stå ditt kast.
Jag häktar dig på Rikers Island
i fem till femton år, statsfängelse tills rättegång.
Anna Sorokin,
dömd för att ha svindlat New Yorks elit på mer än 200 000 dollar
kommer att få sin dom imorgon.
Sorokin kan få upp till 15 år i fängelse.
RACHEL SNART UTE, DEN SANNA HISTORIEN
Rachel kan skriva.
-Vad säger hon? -Sluta. Du är inte med så mycket.
Få hit!
Du borde följt med till Marocko.
Hon skriver så fort.
-Hon har med rättegången. -Ge mig boken.
Den publiceras i sommar.
Du kan läsa den på Jones Beach som andra subbor.
Här. Titta i den.
Vet du vad, nej.
Jag har slösat nog med…
Jag är chockerad.
Jag är färdig med… att leva genom andras ögon.
Jag är regissör.
Jag är regissör, från och med nu.
Jag tänker gå in och säga upp mig. Vänta bara.
-Sötnos, vänta. -Försök inte övertala mig.
Vänta, Annas dom.
Domarens beslut. Det är klart.
Hur länge?
Tolv år.
Fyra till tolv.
Tolv år.
Om 12 år, kommer min dotter att ha en mobil.
Tolv är max.
Om 12 år, har Nordpolens is smält.
-Jag vet inte vad det har… -Om 12 år, är Anna 40.
Hon kommer inte att bli viral.
Hon blir ingen Instagram-stjärna.
Hon blir inte tidsandans dotter eller drottning över millenials.
Hon blir en ensam medelålders kvinna vars liv stals från henne.
Todd.
Vad? Vad vill du att jag ska säga?
Du fick henne inte att ställa upp?
Du använde henne inte?
Hon fick inte ett längre straff
för uppmärksamheten i media?
Du fick fler klick, Anna fick längre straff. Helt enkelt.
Hur är din mobil?
Min mobil?
Den ringer.
Äntligen.
Får du nya klienter?
Ja, precis.
Du kommer att bli rik på grund av fallet.
Du kanske kan ta det lugnt. Omgruppera.
-Ta din familj på semester… -Jag missade den!
Jag antar att det är mitt fel.
Åk till flygplatsen. Var med familjen. Jag hindrar dig inte.
Vart ska hon?
Bedford Hills.
När åker hon?
Är du nervös?
Fan ta det här stället. Jag vill till ett riktigt fängelse med kriminella.
Det kommer att bli intressant.
De säger att Bedford Hills är bra.
Ja.
Anna, jag… jag ville be om förlåtelse.
För vad?
För hur… allt blev.
För allt det här.
-Jag tänkte… -Du tänkte vad?
Jag vet att du inte tänkte försöka rädda mig.
Anna, kom igen.
Ingen beröring.
Jag trodde aldrig…
Du förtjänar inte det här straffet.
Killarna som kraschade bankerna på Wall Street fick inte såna straff.
Du borde…
Hade jag inte skrivit artikeln…
Du har bara börjat.
Det jag vill säga… misstag begicks.
Mitt enda misstag var att överskatta folks förmåga att hantera stress.
Ditt enda misstag?
Du säger… att om du fick göra om allt,
skulle du göra samma sak?
Anna.
Det här är sista gången vi kommer träffas.
Jag ber om förlåtelse. Jag ber dig…
Sluta, Vivian. Du är inte min vän.
Vi är inte några fnittrande idioter, bästisar, sak samma.
Jag tycker inte om dig. Du har fula skor. Det var en transaktion. Vi hade ett avtal.
-Anna. -Nej, det är okej.
Du höll din del av avtalet.
Du skulle göra mig berömd, och det gjorde du.
Vem är mer berömd än Anna Delvey just nu?
Ingen beröring.
Du hälsar på.
Ingen beröring.
Du kommer att hälsa på.
Jag hälsar på.
Gud, ta och lugna ner dig.
-Tiden är ute. Nu går vi. -Jag fattar.
Hejdå, Vivian.
Hejdå, Anna.
Vivian…
…du är snygg.
Du har tappat vikt.
Du är inte lika tjock längre.
5 999 INLÄGG - 408 K FÖLJARE
Rachel Williams memoarer
Min vän Anna blev en av Time Magazines
100 bästa böcker 2019
Kacy Dukes erfarenhet med Anna
fick henne att sluta med alla "jobbiga" klienter.
Hon är fortfarande en framgångsrik livscoach/tränare.
Neffatari Davis sa upp sig och flyttade till Los Angeles.
Vänskapen med Anna upphörde när Anna deklarerade
att hon identifierade sig som svart.
Todd Spodek har blivit kända svindlares favoritadvokat.
Ett sjukdomstillbud ledde till att han ägnar mer tid åt familjen.
Jessica Pressler, reportern som var inspirationen till Vivian Kent,
är nu korrespondent för Vanity Fair.
Hon skrev nyligen klart sin första bok: Om Anna.
Anna satt 40 månader i fängelse.
Hon sitter fängslad
vid USA:s invandrarmyndighet i väntan på utvisning.
"HELA DEN HÄR SERIEN ÄR INSPIRERAD AV JESSICA PRESSLERS RAPPORTERING."
Undertexter: Kerstin Teglof