EN NETFLIX-SERIE
Er du klar?
Jeg er klar.
Det er en stor dag.
Juryen er en blandet pose, men vi behøver kun få,
sikkert kvinder, som enten elsker mig, umuligt andet, eller sympatiserer med dig.
Med det, du prøver at bygge og opnå.
Om ikke din vej mod målet.
Vores strategi?
Hele molevitten hænger på to ord,
farligt nær.
Når dommeren giver juryen instrukser om at votere om den kriminelle hensigt,
er det definitionen, hun pålægger dem for at nå en kendelse.
Hun vil bede dem beslutte,
om du var farligt nær ved at begå en forbrydelse.
Nu de mindre anklager.
Beekman Hotel, flyet du lånte,
vi er på røven, for mange beviser.
Den eneste vej ud,
er hvis hele juryen forelsker sig i dig.
Men Fortress, City National og Rachel skide Williams,
de store, der har vi en chance.
Vi kan argumentere,
at du aldrig var farligt nær ved at begå de forbrydelser.
Du argumenterer, at jeg er inkompetent.
Som kriminel superhjerne?
Ja. Det er mit job.
Jeg byggede et firma.
Det vil være del af mit argument,
men det er ikke en handelsskoleeksamen, det er din frihed på spil.
Så jeg må bevise, at du ikke var i nærheden af
at få nogen af de penge til din stiftelse. Okay?
Flere spørgsmål?
-Hvad har jeg på? -Jeg er skideligeglad.
Retten giver dig tøj.
Enkelt, men…
Jeg har et brand at forsvare.
Det er anderledes for kvinder. Behøver jeg forklare det?
-Bare skaf mig en stylist. -Du er nervøs.
Tingene føles ude af kontrol.
Det sker ofte.
Det bedste er at være ydmyg, tag retstøjet på,
lad mig opføre mit spil
om hvilken ung, velmenende lille stræber du er,
og vi har en chance for
at overbevise staklerne, der hænger på jurypligten om,
at du ikke var farligt nær ved at flå Rachel eller de banker.
Danke. Nummer.
To kopnudler for ti minutter.
Skaf mig 20 minutter til, og jeg giver dig fire. Smut.
Og spred rygtet.
Yo.
Yo, dig selv.
Hvem er din stylist for rappere?
-Natasha. -Ja.
Du tænker retsstil…
Jeg tænker HBIC, men også ung og koket.
Som Lolita møder Mildred Pierce, men nu.
Har du midlerne?
Du ved, jeg har klejnerne.
Bare fordi du er inde, kan du ikke bruge slang.
-Skaf kontakt. Jeg ringer tilbage. -Mener du give et ring?
-Er du okay? -Ja, hvorfor?
Du må sende en advarsels-sms, før du ringer.
Troede du havde kræft eller var gravid eller noget.
Nej, jeg er okay,
men har en veninde i nød, starter retssag i morgen.
Højprofil…
SoHo-svindler? Ja. Det ved jeg.
Kan du style hende?
Så hun kan snyde mig også? Nej tak.
Det er hende, jeg…
Natasha, Anna. Anna…
Hej! Mange tak, fordi du gør det her.
Min takst er 1.200 dollars om dagen, bare så…
Ja! Ja, selvfølgelig.
Jeg får min far til at sende pengene, når vi starter.
Fint, hvilken vibe går vi efter?
Billederne fra retssagen vil leve for evigt.
De vil måske definere hele min identitet fremover, så…
Så intet pres.
Jeg smutter.
Jeg har dig.
Lad os sige klassisk med en snert af moderne.
Prof med lidt boheme.
Perfekt. Fotograferne vil være bag mig
det meste af tiden, så bagsiden skal ikke være en eftertanke.
Med mig? Aldrig.
Gud, belysningen derinde.
Ondt neonlys fra oven, en god silhouette kan klare det meste.
Bare rolig.
Jeg har dig, Anna.
Tak.
Her.
Vivian. Hvordan har du det?
Hvem dækker ellers min retssag?
Hvad ved jeg? The Post, sikkert.
Selvfølgelig The Post, hvad med The Times?
The Times? The New York Times?
Tv-netværk?
Jeg ved ikke, hvor meget national interesse der er.
Du kunne øge interessen.
Jeg rapporterer sagen, promoverer den ikke.
Mere dækning er også i din interesse?
Validerer din dækning,
eller er du tilfreds med, det kun er en lokal historie?
-Vil du ikke have praleretten? -Jeg lægger på.
Du bør også profilere Rachel og vise, hvilken svindler hun er.
Farvel, Anna.
Spodek og partnere.
Todd, nu.
Jeg er bange for, han ikke er her nu.
Du lyver, Alexi.
Vil du lægge en besked?
Jeg har mødt mange farverige personer her.
Mordere, lejemordere,
jeg vidste ikke, det var så billigt at få nogen myrdet. Gjorde du?
Seriøst, som prisen på en kopi-Chanel-taske.
-Seriøst. Kan du tro det? -Vil du lægge en besked?
Sig til Todd, han skal ringe til min far.
Få ham til enten at sende ti store til at betale min stylist,
eller tage dem med, når han kommer.
Det siger jeg.
Og, Alexi, lyv ikke næste gang.
Der er en smule Anna i os alle.
Alle lyver en lille smule.
Vi er alle, hver og en, inden i…
Der er en smule af Anna i os alle.
Ikke mig.
Måske pynter man lidt på sit cv, overdriver en salgstale,
leger med filtre på sociale medier.
-Skyldig. -Vi gør det alle.
Vi er alle blevet et brand,
et image, en løgn, vi projicerer ud i verden.
-Hvad? -Ikke noget.
-Er det godt? -Meget.
-Så hvad? -Så hvad, hvad?
Bekræft mig. Kritiser mig, hjælp mig, noget, men hold ikke tilbage.
-Hun er heldig at have dig. -Det er hun, ikke?
Gav du mig lige en dobbeltbetydning?
At have mig. Tror du, hun ejer mig?
-Kom nu, Mags. -Jeg…
Jeg vil bare frem til forårsferien.
Jeg vil have sand mellem tæerne og en margarita i hver hånd.
Jeg vil have familieslåskamp i den lave ende af poolen,
og jeg vil have denne sag bag os.
Det vil jeg også.
Tror du ikke, jeg vil det?
For fanden.
Juryen vil elske dig. Tag dem.
Jeg er på vej.
-Baxter. -McCaw.
Hvem er det?
Øjne og ører. Stedfortræder for Cy.
Statsadvokaten viser interesse.
Er jeg gået glip af noget?
-Venter stadig. -Hvor skal jeg sidde?
Team Anna er på denne side.
Team Rachel er på den side.
Skat, jeg er Schweiz i det her.
-Hvad mener du med ikke påklædt? -Anklagede er i fængselstøj.
Hvad sker der, hr. Spodek?
Jeg ved ikke, hvad problemet er.
-Hvad sagde Natasha? -Hun har afleveret tøjet.
-Hvorfor er hun… -Væk. Sms'er.
I alle disse år
er jeg før blevet holdt op i denne retssal,
men aldrig over garderobe.
Hvis jeg kan tale med…
Retten giver tøj til dem, der behøver det.
Det er jeg klar over.
Endnu en guldstjerne til karakterbladet, advokat.
Anklagede vil ikke have det på.
Jeg vil drikke den her iskaffe, hr. Spodek,
og når jeg er færdig,
hvis din klient ikke står påklædt foran mig,
vil jeg blive vildt og inderligt utilfreds.
Javel.
Og lad ikke den store størrelse narre dig.
Jeg drikker hurtigt.
Klæd dig på. Vi kan ikke lade retten vente.
-Det er vanvittigt. -Det tøj er vanvittigt.
Så hellere min kedeldragt.
-Det kan du ikke. -Hvorfor?
Fordi førstehåndsindtryk er vigtigt,
og du ser alt for komfortabel ud i kedeldragt.
Og dommeren vil ikke tillade det.
Det ser skidt ud og kunne føre til en ugyldig retssag.
Du gør hende til en fjende på dag et.
Hvert sekund vi forsinker…
Så skaf tøj, jeg kan have på.
Tag det skide tøj på. Du skader dig selv.
Skader mig? Jeg har det fint.
-Sig, hun skal tage tøjet på. -Det gjorde jeg.
Hun så ud, som bad jeg om at kneppe hende i røven.
-Hvor er det skide tøj? -Rikers. Hun afleverede det i går.
-Har hun andet? -Jeg kan ikke få…
-Få det hertil. -Hun svarer ikke.
-Hun er nok træt efter en lang… -Væk hende.
Jeg arbejder ikke for dig.
Det er så fucked.
Vi har 30 minutter, inden dommeren flipper ud på mig.
-Du må ud og shoppe. -Mig?
I løser det. Jeg har en vagt.
Det er… Jeg er i retten, jeg kan ikke shoppe.
Jeg kan ikke deltage i Annas forsvar!
Det ville være uetisk, at krydse grænsen journalistisk.
Jeg er sgu en fyr.
Kan du sige, hvilke strømpebukser…
-Vil strømpebukser være… -Hvad er der galt med det?
Fint!
Men du giver mig adgang til alle opdagelser i sagen.
Alt. Annas telefon, e-mail, jeg vil have alt, hvad anklageren har.
Ja. Fuck. Eller noget. Bare gå.
-Hej, velkommen til… -Forretning, sødt, ydmygt. Nu.
-Det er derovre. -Vis mig det.
Flade, sorte, størrelse 38.
Vivian må have troet, det var et snørebånd eller et bælte.
Heldigt uheld.
Men det er ikke en god start for vores team.
Jeg er meget uimponeret over forberedelserne.
Vi skal gå!
Nu!
Skyg ikke for min entré.
Er du okay?
Mange tak, fordi du gør os selskab, frk. Sorokin.
Bring juryen ind.
11. oktober 1944
åbnede Frank Sinatra Paramount Theatre i Times Square.
Kvinder dånede ved synet af Ol' Blue Eyes.
De besvimede.
For publikum var det Sinatra-effekten,
men i virkeligheden var det strategisk planlagt af Sinatras presseagent.
Kvinder blev betalt for at dåne.
Og give kys og kaste deres tøj op på scenen.
Ambulancer og sygeplejersker anbragt uden for teatret med vilje.
Bare fordi, hvis han kan klare den her,
klarer han den overalt.
Anna kom til New York som mange af jer gjorde.
Håbefuld og entusiastisk, glad for alle mulighederne.
Hun var kun 25 år gammel.
Ingen rige forældre. Ingen forbindelser.
Ingen smarte skoler.
Anna kunne ikke vente på mulighederne.
Hun måtte skabe dem. Det kan alle forholde sig til.
Der er en smule af Anna i os alle.
Alle lyver lidt.
Om det er på et cv, i en salgstale eller på sociale medier.
Verden har ændret sig med sociale medier.
Hver person er blevet et brand.
Et image, vi viser verden. En løgn.
Men det er sandt for Anna, som det var for Sinatra.
Somme tider må man lade som om, til man har det.
Så det gjorde Anna, til hun blev den person, hun ville være.
En person, der fik den røde løber af New Yorks elite.
Hun lod alle tro, hvad de ønskede at tro.
Det var ikke en forbrydelse for ham.
Det er det ikke nu.
De folk, I vil høre fra,
ønskede at tro, Anna var en tysk arving,
fordi det passede dem at tro det.
Og det fik de.
Anna havde aldrig til hensigt at stjæle nogen penge.
Enhver person, der kommer herind
og sætter sig i den stol, ønskede at give Anna penge,
fordi de ville gøre forretninger med hende.
Være tæt på Anna Delvey!
Den tyske arving!
Ville de ønske at gøre forretninger med Anna Sorokin?
En udlænding fra middelklassen? Nej.
Anna måtte lade som om, til hun klarede det.
Det kan I dømme hende for.
Finde hende uetisk.
Som nogen ville finde Sinatra uetisk
for at iscenesætte besvimende kvinder.
Men det er ikke ulovligt.
Og sandheden er, det I mest skal huske…
…beviserne vil vise jer, at Anna aldrig var nær ved,
og slet ikke farligt nær ved at få de lån
eller stjæle fra nogen, som sætter sig i den stol og siger noget andet.
Ikke. En. Dollar.
Tak.
Sinatra-forsvaret. Dristigt.
En sidste administrativ ting.
På et senere tidspunkt vil vi bevisføre
indholdet af anklagedes mobiltelefon og computer,
da vi forudså kommunikation
mellem anklagede og hendes forskellige kontakter.
Jeg ville advare om, at der har været tekniske problemer
med vores IT-afdeling.
Det vigtige er, at det meste af vores bevismateriale
er i en brugbar tilstand,
det eneste vedvarende problem, vi giver høj prioritet…
-Hvad hun… -Jeg spørger Todd.
Der er to vidner, der vil vidne om de ting.
Hvad er hendes problem?
-Hvad er der galt? -Hvor er alle sammen?
Hun vil vide, hvor alle er.
Alle sammen? Hvem?
Pressen?
Hendes publikum? Eller noget.
Kun pressen kan tage billeder her.
-Du er pressen. Tag du dem. -Til hvad?
Jeg fyrer op under hele scenen her. Bare se.
De fotografer der, det er Daily Mail, New York Post, AP.
De lægger dem ud omgående. Brug deres.
OPRET BRUGERNAVN ANNADELVEYRETSMODE
ANNA I HVIDT SOM EN ENGEL!
Folket indkalder Alan Reed.
Ydede du hende din service
og forbandt hende med banker, der kunne give lån?
-Ja. -Betalte anklagede for den service?
Nej.
Du fortsatte med at arbejde
og fakturere alle de timer mod et ubetalt forskudshonorar
på 1.000 dollars i timen, men fik du Anna i nærheden af
at få godkendt eller overført et lån?
Nej.
Er det min klients skyld, du ikke håndterede det ordentligt?
Folket indkalder Gabriel Calatrava.
-Hej. -Hej.
Hun gav dig et kørekort uden fødselssted
og et falsk dokument skrevet på tysk af hende i Microsoft Word.
Falsk adresse på hendes fars virksomhed.
Ja, korrekt.
Ville du sige, anklagede var ubøjelig?
Forsøgte alt for at få et lån hos Fortress?
Hun var insisterende, ja.
Arbejdede du med hende,
fordi du var romantisk interesseret?
Ja. Han gjorde.
Husker du at flirte med frk. Sorokin?
Desværre.
Sagde du, du ville kysse hende?
-Protest. -Medhold.
Ja, det gjorde du.
En retssal er et uventet sted for et modeshow,
men alting omkring Anna Delvey,
den falske tyske arving i en retssag i Manhattan,
lader til at overraske og fascinere.
Nu har Anna Delveys retssalsgarderobe sin egen Instagram-profil.
Hvem har oprettet profilen? Det ved ingen.
Men Annas ikoniske outfits er nu must have-mode,
takket være en kendisstylist.
Jeg ved, det er dig.
Dine fingeraftryk er på det hashtag.
Beskyld mig ikke for noget, jeg er skide stolt af.
Du får den her stakkels pige til at fortælle sin sørgelige,
pinlige historie til hele verden og ikke kun en jury.
Anna risikerer fængsel i op til 15 år,
og du er bekymret for Beckys 15 minutters skam.
-Stop med at kalde mig Becky. -Okay, Karen.
Hvornår vågner du op og indser, du er djævelens sekretær?
Og til rådighed døgnet rundt.
Fandeme ja.
Ved du, hvad det kræver at ringe til mig døgnet rundt?
Kopnudler. Mange af dem.
Hver fange får seks minutters telefontid om dagen.
Seks minutter.
Umuligt at køre et forsvar på.
Så hver dag hustler hun, bytter kopnudler,
pulverkaffe, skide tamponer,
hvad hun end kan få fingre i gennem forsyningen
ved at handle med nogle skræmmende folk,
og bytter det til minutter.
Til timer hver dag.
Det er at hustle. Det respekterer jeg.
Når du opfører dig, så jeg kan respektere det, så kom forbi og sig hej.
Indtil da, en fornøjelse, frk. Karen,
og godt at se, du har valgt side, frk. Schweiz.
Anna har en klar idé om,
hvad hun ønsker, og hvordan hun præsenterer sig for verden.
Forhåbentlig vil mit tøj reflektere hendes magt
og styrke i forretningslivet og hendes stærke, personlige stil.
Mediedækningen gør Anna Delvey til en slags Rihanna.
Et hårdtarbejdende modeikon.
Du styrer i retssalen, men Cy vil se dækningen,
og så vidt jeg kan se, husker de kun fejlene,
og belønner kun perfektion her.
Det er urimeligt. Vi får skældud af Baxter i morgen.
Han er en irrelevant mellemmand.
Cys interesse vil glide til andre spændende ting.
Det er mig, der kun husker fejl og kun belønner perfektion.
Baxtere kommer og går.
Taber jeg en eneste del af denne sag, glemmer jeg det aldrig.
Resten af mit liv.
Så glem Baxter
og find Rachel Williams' vidneforklaring,
som jeg bad om før.
Gud.
Anna har groupier. De begynder at trolle mig nu.
Det bliver kun værre, når jeg går i skranken.
Jeg må ændre identitet.
Kan de finde mit hjem? De ved, hvor jeg arbejder.
Du er bange.
-Er du en kriminel? -Nej.
-Hvem er? -Hun er.
-Misbrugte du din vens tillid? -Nej.
Lod hende i stikken, da hun var nede?
Nej.
-Hvem gjorde? -Det gjorde Anna.
-Hvem burde være bange nu? -Anna.
-Hvem burde gemme sig nu? -Anna.
Amen.
Men hvad med…
Alle vil hade mig, efter jeg vidner.
Vil du hade dig?
Stå ved din sandhed,
styrket af venlighed, og fortæl din historie.
Din seje kælling.
Frk. McCaw, jeg bliver ikke yngre.
Folket indkalder Rachel Deloache Williams.
D-E-L-O-A-C-H-E.
Tak.
Og velkommen.
Ja, tak.
Det har ikke været let for dig.
-Hvor bor du? -West Village.
-Hvor gik du på college? -Kenyon College.
Hvorfor kom du til New York?
Jeg ville være journalist og arbejde for Vanity Fair.
-Og gjorde du? -Ja.
Hvor lang tid tog det dig at opnå en stilling der?
-Tre måneder. -Kan du fortælle os hvordan?
Jeg havde en informativ samtale med en kvinde der,
og vi lod til at klikke, men jeg hørte ikke mere, så…
Jeg sendte en håndskrevet forglem-mig-ej-besked
sammen med en bog med dumme digte
og en æske te, og bad hende ikke glemme mig.
Jeg kom ind til samtale dagen efter og startede dagen efter det.
Frk. Williams, inden vi bevæger os ud i dit frygtelige besvær
og din kamp med at få refundering af frk. Sorokin,
håbede jeg, du ville fortælle,
hvordan den oplevelse har påvirket dit liv.
Mit liv? Ja.
Ærligt talt, pengene og den stress hun forårsagede med mit arbejde
og min familie, så slemt det end var,
føler jeg, vil gå over på et tidspunkt, men…
Men…
…du var tæt på anklagede.
Ja.
Så du stolede på hende, forsvarede hende, hjalp hende…
Jeg elskede Anna.
Jeg var hendes.
Jeg støttede hende, jeg var en god veninde.
En rigtig god veninde.
Så da hun pludselig blev kold og ond,
lod mig ofre mit job og måske ryge i fængsel
for at bruge mit firmakort til at hjælpe i en krise, for hendes ødsle livsstil…
Jeg ved ikke, om jeg nogensinde vil stole på nogen igen.
Lukke nogen ind i mit liv igen.
Jeg håber, det ændrer sig, men jeg kan mærke, jeg er anderledes nu.
Bange og sårbar…
Alt det, hun lod mig gå igennem,
løgne, stress, svigt, det ved jeg, jeg kan overleve,
men jeg ved ikke, om evnen til at stole på ændres.
Om jeg vil blive mig selv igen. Være i stand til at lukke nogen ind.
At elske.
Vil du have en pause?
Undskyld.
Jeg er okay.
Det er okay.
Kan du fortælle, hvorfor du valgte at omsætte denne oplevelse til penge?
Enorm gæld.
Men også, fordi jeg lidt sad fast i mit eget hoved.
Genspillede scenerne igen og igen.
Jeg tænkte, det eneste at gøre, var at få det ned på papir.
Det føltes vigtigt, det var mig, der fortalte min historie.
Bare rolig, vi får fat i hende i morgen.
Du taler russisk, ikke?
Lidt.
Da.
Hr. Sorokin, det er Todd Spodek, din datters advokat.
Så, jeg ved ikke, hvor meget af retssagen
I har kunnet se i Tyskland…
Men jeg ringer for at høre,
om du har genovervejet at gøre os selskab.
-Nyet. -Han siger nej.
Det forstod jeg.
Så, Vadim, sagen er, din datter er lidt oprevet.
Hvilket ikke betyder, at vi taber,
men givet den stress, der er ved en retssag,
især med den mediedækning…
Så er der ingen substitut for familie.
Hun har brug for sin familie.
Jeg beder dig.
Din egen datter.
I en retssag i et fremmed land.
Jeg er kun hendes advokat, Vadim.
Jeg kan ikke også være far.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke være alt for hende.
Han sagde: "God dag."
-Hej, hvad er vi gået glip af? -Heldigvis ikke Annas entré.
Vi missede en dag af Rachels vidneudsagn.
-Har frokost med… -Det kan I ikke, jeg kan holde jer ajour.
Skulle det ikke starte nu?
For en halv time siden.
-Hvad er problemet? -Ikke sikker. Todd svarer ikke.
Har du ringet?
Det er meget hurtigere end sms.
Helikopterforældre. Vidste ikke, hvad det betød før nu.
Det er bare løgn.
Mine damer og herrer, jeg beklager forsinkelsen.
Tilsyneladende nægter anklagede at gøre os selskab,
mens hun ordner nogle garderobeproblemer.
Problemer? Hvad nu? Hun fik, hvad hun bad om.
Det er ikke, hvad hun fik.
Men hvor meget hun fik.
Det er min tur til at løbe til H&M.
-Løbe til H&M? -Hendes tur?
Jeg… Det kan tage lidt tid.
I må nok hellere tage tilbage,
før Paul giver jeres skriveborde til praktikanterne.
Hvad er der galt med tøjet?
-Det er beskidt. -Så tag det på.
-Skaf mig noget nyt. -Ikke igen.
Skaf noget nyt tøj og sig, jeg går i vidneskranken.
-Hør her… -Nej! Du har ødelagt hele retssagen.
Jeg vidste, med din åndssvage Long Island-accent
og dit dumme fjæs,
at du ville være en ubrugelig lorteadvokat!
-Klap i og hør efter. -Nej, du hører efter!
Jeg går i vidneskranken.
Og sig, Natasha skal komme med bedre tøj.
Hvad er dit problem?
Min lortede, skidegrimme idiotadvokat er mit problem!
Jeg går i vidneskranken, din inkompetente abe.
Du har ruineret hele forsvaret.
Hvis jeg behøvede penge,
kunne jeg have giftet mig med de rige bankrøvhuller!
Jeg prøver at bygge noget,
og du har totalt ødelagt mit omdømme!
-Dit omdømme? -Så er det nok, du er fyret! Ud!
At tage vidneskranken vil være juridisk selvmord.
-Vi er færdige! -Åbne for spørgsmål, du ikke…
Skrid, find dig en stalker.
Spørgsmål der viser dig som en grådig,
løgnagtig, sølle svindler med en klam accent.
Det er ikke derfor, du ikke gør det.
Du gør det ikke, fordi det er min beslutning, ikke din.
Du er fyret, din fucking underklassetaber!
-Stadig ikke derfor. -Du har ingen ret!
Det er måske dit omdømme…
Det er ikke kun mit omdømme, røvhul,
det er mit liv. Min frihed!
Din ubrugelige, inkompetente undskyldning for en svindler.
Jeg har set en million kriminelle i min tid,
og du er under gennemsnittet i forbrydelser, så fuck dig.
Og fuck dit omdømme.
Fuck dit falske lorteliv. Fuck din frihed.
Det er mit omdømme, min identitet,
min evne til at forsørge min familie, du fucker med,
og nu ligner jeg en nar, fordi jeg ikke kan kontrollere min klient.
Kan ikke få ungen klædt på.
Hvis jeg lader dig gå i vidneskranken,
bliver det et søm i din kiste og i min.
Du vil få maksimumdom, og ingen vil nogensinde hyre mig igen!
Det burde de sgu heller ikke.
Ved du hvad, fuck mig, fuck dig!
Forsvind, min far vil finde en advokat, der ikke er gammelt skrald…
Din far? Din forbandede far?
Du er ikke dum, så hvad er det?
En total vrangforestilling,
der får dig til at tro, han kommer i nærheden af det her?
Tror du på dine løgne?
Er de for mig eller dig?
Det må være dig.
For alle andre i dit liv, som ikke har vendt dig ryggen,
er langt forbi at tro på dem og er skide ligeglade!
Så længe dine checks er gyldige.
Selv din far er færdig med din dårlige optræden.
Derfor er dit tøj beskidt.
Din vrangforestilling må være på et episk niveau,
for at forestille dig et sekund, at han ville dukke op her,
for ikke at tale om at betale en skide stylist,
for at klæde dig ud som en retssals-Barbie-dukke!
Juryen elskede hende.
Åd hver en skefuld af hendes lort.
Hun er en talentløs wannabe, som troller for berømmelse på min bekostning.
De elskede hende.
De kunne ikke få øjnene fra Rachel.
Men det er, fordi hun er kønnere end mig,
mere sympatisk.
Hun passer overalt.
Er en bedre skuespiller.
Det er ikke hendes show.
-Det er vores show. -Og så du?
Hun fik dem til at græde.
Det er vores show. Du er stjernen.
Jeg er en, hvad kalder du det?
Taberadvokat, som bliver fyret i første afsnit.
Nej, ikke det.
Medstjerne.
Ham, der bliver hos dig, når ingen andre gør.
Der ikke forlader dig, selv når jeg ikke kan holde dig ud.
Når du behandler mig som lort,
forsvarer jeg dig stadig over for dem, der tror, du er en røv og en pik.
Hvilket du er. Du er en pik, Anna. En stor pik.
Men du har også nosser. Store næsehornsnosser.
Jeg respekterer fanden ud af de store, svingende…
…den slags, der skal til for at udføre noget i den her by.
Men det kan de mennesker ikke se.
De ser en egoistisk nar, der stjæler fra sine venner
og raserer minibarer på hoteller
som en gal lille russisk vaskebjørn over hele byen.
Det vil jeg ændre.
Jeg vil afsløre Rachel som den skide hykler, hun er,
-og servere de store, enorme… -Klamt.
…på et sølvfad,
så alle i retssalen og hele verden kan beundre dem.
Jeg vil slå ihjel for dig.
Ikke fordi du fortjener det,
men fordi jeg behøver det. Jeg fucking behøver det.
For mig.
Og fordi jeg kan.
Jeg er klar til at kæmpe.
Men kæmp ikke imod mig.
Jeg ville hellere i fængsel for evigt end at virke som en wannabe.
En amatør.
En doven millenial, der leder efter en genvej til penge og berømmelse.
Ja. En Rachel.
Jeg vil have respekt.
Du skal forsvare mig.
Du skal forsvare mit arbejde, min stiftelse. Det jeg har opnået.
Min far…
…alle,
de skal vide, hvor tæt på jeg var.
De skal vide, jeg ikke er en bondefanger.
Du har mit ord.
Få tøj på.
Det er uacceptabelt og upassende.
Jeg har haft en jury her siden kl. 9.30.
Du er anklaget i en retssag.
Det er ikke et modeshow.
Hvem fanden tror du, du er?
Jeg undskylder.
Næste gang får jeg betjentene
til at vikle dig i gardiner og slæbe dig ind.
-Forstået, frk. Sorokin? -Ja.
Godt. Lad os få juryen ind.
Vi lærte meget om din biografi fra dit vidneudsagn.
God opdragelse, godt college.
Landede dit drømmejob tre måneder efter du kom her.
Tillykke med succesen som journalist.
-Det er misundelsesværdigt. Så heldigt. -Protest.
Stil et spørgsmål, hr. Spodek.
Kendte du til Anna, inden du mødte hende?
Ja, fra sociale medier.
Så du ønskede at møde hende, før du gjorde.
Hun var interessant. Hendes feed var spændende, ja.
Hvad var det interessante ved hendes feed?
Billeder af kunst, rejser,
chefredaktøren på Purple Magazine.
Så lignende karrierer tiltrak dig?
I arbejdede med modeblade. Anna var nok lidt højere…
Ja.
Da du blev venner med Anna, betalte du nogensinde for en drink?
-Hun ville ikke… -Svar på spørgsmålet.
Ikke så vidt jeg husker.
De mange middage på Le Coucou og andre fine restauranter?
-Ikke som jeg husker. -Spa? Ansigtsbehandling?
Infrarøde saunaer? Massage, negle?
-Nej. Anna var meget generøs. -Privat fitnesstræner?
-Nej. -Du betalte ikke for noget?
Hvor mange af de luksusting
købte Anna til dig i de to år, I var venner?
-Som hvad? -Start med middagene.
Hvor mange?
-Det ved jeg ikke. -Du noterede dem ikke?
-Nej. -Vil du huske dem til din bog?
-Protest. -Medhold.
Samarbejdede du med NYPD
for at hjælpe med anholdelsen af din veninde, Anna Sorokin?
Ja. Det var den…
Hvorfor nævnte du ikke det i din artikel i Vanity Fair?
Jeg havde ikke nok plads.
Men af alle detaljer.
Du skrev om at gå i byen sammen,
om små øjeblikke med Anna, med smukke detaljer.
Du mente ikke, den dramatiske begivenhed at organisere
anholdelsen af Anna, var plads værd i din artikel?
Jeg havde ikke plads.
Hvor meget får du
for at skrive en bog om dine oplevelser?
Jeg ved ikke, hvordan kontrakter…
Jeg er advokat, så lad mig hjælpe dig.
Der står her, du får 300 stærke fordelt på fire udbetalinger. Lyder det rigtigt?
Ja.
Og din tv-aftale, hvor meget får du for den?
-Har du brug for hjælp til at forklare? -Det er omkring 30.000.
For optionen. Og yderligere $300.000 hvis det bliver lavet. Korrekt?
-Korrekt. -Det er 630.000 dollars.
Plus de 1.200 fra Vanity Fair for artiklen. Korrekt?
Mit vidneudsagn skal ikke misforstås eller ses
som et kneb for min egen vindings skyld.
Det er ikke underholdning, det er lov og forbrydelse!
Det er underholdning for dig, ikke?
Det er et traume.
Det er om Amerikas retssystem, en advarsel til andre…
Det er ikke underholdning,
det er det mest traumatiske, der er sket for mig.
Det forstår jeg.
Men denne traumatiske oplevelse, du gennemgik,
solgte du til tre forskellige personer. Ikke?
Jeg arbejdede.
Besvar spørgsmålet.
Ja, jeg solgte den til tre personer, men jeg arbejdede hårdt.
Du siger, du arbejdede hårdt,
men på at blive venner med frk. Sorokin,
nyde godt af hendes forbindelser,
hendes ekstreme generøsitet,
og efter én ting, der ikke går din vej, ét fejltrin,
arbejdede du hårdt på at samarbejde med politiet for at få Anna anholdt.
Du arbejdede hårdt på at få hende ud fra afvænningsklinikken i Malibu,
og foregive at møde hende til frokost.
Du arbejdede hårdt på din drøm om at blive journalist,
finde en figur og skabe en saftig historie…
-Protest. -Underkendt.
Og du arbejdede hårdt på at sælge den historie
om dine oplevelser med Anna til højestbydende, ikke?
Det er ikke…
Gid jeg ikke havde mødt Anna.
Jeg ville ikke ønske det for nogen.
Det er det værste, der er sket.
To år efter du kom til byen for at blive journalist,
har du udgivet en artikel i Vanity Fair.
Du har over 600.000 dollars i bog- og tv-aftaler på vej.
Alt det fordi du blev venner med og angav Anna til politiet.
Er det det værste, der er sket,
-er du ret heldig. -Protest.
Tilbagetrukket. Ikke flere spørgsmål.
Stak du Anna?
Arbejdede med strømerne? Lokkede hende i en fælde?
Jeg kan forklare.
-Du er nok vred… -Det er chok.
Du vil vide, når jeg er vred.
Jeg måtte samarbejde med politiet. Det var den eneste måde.
Hvorfor skjule det?
Jeg skammede mig.
Jeg følte mig brugt.
Af politiet, af anklageren…
Jeg føler mig brugt.
Af dig.
At tro, du er et offer i det her. Tage mig af dig.
Jeg er et offer.
I det mindste kan du græde ned i pengene.
Du har vist rigeligt tilovers, selv efter at have betalt de 60K.
Medmindre nogen har betalt dem for dig.
Undlad ikke noget nu, eller jeg…
Amex ordnede det. De så, hvor vild situationen var…
Så du klarede dig helt fint ved at stikke din veninde!
-Er det… -Ja.
-Vil du… -Nej.
-Men hvad hvis det er… -Streger. Grænser.
Skål for… dit glimrende krydsforhør af Rachel.
Jeg kunne hjælpe med en anklage, men de andre ni…
Catherine er en ustoppelig faktarobot,
skovler fakta ned i halsen på dem,
til de er så fulde, at der ikke er plads til mine.
Så vi skifter strategi.
Ja, min bedste strategi
var, at hun aldrig var farligt nær ved at få pengene.
Den kan jeg ikke bruge, fordi min klient
hellere vil rådne i fængsel end lade folk
tro, hun er dårlig til forretninger.
-Hvem siger, du skal lytte til hende? -Etik. Anstændighed.
Hvad det end kræver, ikke?
Kom nu. Du gjorde det godt i dag. Du kan godt!
Hvor fuld er du?
Jeg er glad. Vi kunne vinde det her.
Anna kunne sidde på den stol der om en uge.
Hun ville ikke drømme om at komme her.
Vi burde gå hjem.
Det burde vi nok.
Grænser. Grænser, Vivian.
Jeg accepterer.
Hvad er der?
Har du noget, jeg ikke ved noget om?
Jeg troede, du sov.
Det gjorde jeg.
Jeg tror hele tiden, jeg hører hende græde.
Så vågner jeg, og så er det som spøgelser, der græder.
Hører du dem også?
Hvad er der sket med alle mine kjoler?
Modepolitiet lavede en razzia.
Det skulle jeg sige.
Jeg skal have tøj til Rikers inden kl. 23, ellers er det der ikke
til hende i morgen, og så bliver det endnu en fiasko.
Når jeg siger "hende," mener jeg vores datter. Når du siger "hende…"
Det er bare tøj. Jeg hjælper bare.
Der er du!
Hvis jeg viste en video af dig, fra da du var yngre,
ville hun flippe ud.
Det er bare en kjole. Hvorfor generer det dig så meget?
Det generer mig, det ikke generer dig.
Selvfølgelig generer det mig. Jeg hader at tænke på tøj.
Jeg hader at være væk fra min datter. Hader Rikers.
Så hvorfor?
Fordi jeg skabte det uhyre.
Verdens øjne hviler på hende. Hun har ingen.
Der er masser af gode grunde til, hun ikke har nogen.
Jeg skal have den her til Rikers…
Hvordan kan du sige det?
Du har vidst om den ferie i måneder!
Er det min skyld, den trækker ud?
-Ingenting er din skyld. -Jeg kan ikke efterlade min klient!
Overlade til din medforsvarer er ikke efterlade.
Du har slet ikke været der for at støtte mig.
Du ved ikke, hvor meget mediedækning der er, jeg kan ikke…
-Det er det, det handler om. -Hvad?
Du vil være der til pressekonferencen,
så dine klassekammerater fra jura
kan se dit ansigt på New York 1.
-Jeg er pisseligeglad… -Hvis det var en dødsdømt, ja!
Tag den tid, du behøver, men hele dit ego hænger
på den forkælede lille tyv, som er skyldig som bare fanden!
Var hun morder, behøvede hun ikke mig,
men det er hun ikke.
Hun er en ung immigrant, som kom her for den amerikanske drøm…
Pak ikke den lille psykopat ind i flaget.
Jeg er alt, hun har!
Du voksede op på Olympen for fanden.
Du vil aldrig kunne forstå, hvordan det er.
Så vær rar… forklar mig det.
-Tag den. -Nej.
Sig til Anna, hvor godt hun så ud.
Man skulle tro, jeg kneppede hende. Hun er en klient!
Gid du gjorde, for det ville forklare,
hvorfor du synes, det er okay
at ruinere vores eneste ferie i to år.
-Jeg har grænser. -Hun ringer igen.
Hallo.
Hej. Brian, ikke? Er din far der?
Han skændes med min mor.
Jeg kan vente. Men ikke længe. Jeg er i fængsel.
Hvad har du gjort?
Ikke noget, jeg lånte nogle penge.
Og et fly.
Kan jeg låne nogle penge?
Din far har mine penge.
Han vil ikke give mig nogen.
Jeg tvivler.
Han er en fin fyr.
Og han elsker dig højt.
Men han gør min mor ked af det.
Det er nok min skyld.
Men du kan bruge det til at få, hvad du vil have.
Kan jeg?
Ja. Folk giver penge af mange grunde.
Skyld og kærlighed er de to største.
Og du har begge dele. Du burde bede om månen.
Jeg henter min far.
Nej. Lad dem skændes.
Men jeg kan ikke lide det. Det er højt.
Det er bedre end stilhed.
Nå, Brian, min tid er gået.
Hej.
Da betjent McCaffrey kiggede efter Anna i retten, var hun der?
Nej.
Blev hun for at kæmpe for sin sag?
Nej.
Hun tog til Californien, fordi hun vidste, der ikke var noget forsvar.
Hun vidste, hun var skyldig.
Det viser tydeligt, at anklagede…
Vente til afsluttende argument. Genialt.
…begår forbrydelser.
Når I går tilbage og voterer,
anmoder jeg om, I kommer til den eneste afgørelse,
der er i overensstemmelse med loven og beviserne.
Og det er, at anklagede er skyldig
over al rimelig tvivl, i alle ti anklagepunkter.
Tak.
Hr. Spodek?
Todd.
Husk, jeg ville slå ihjel for dig.
Hvad?
Bare… stol på din medstjerne.
I har hørt mange beviser fra mange vidner, i denne sag,
men har I bemærket en ting?
Alle de vidner, I har set, var pinligt berørte.
De ville ikke fortælle sandheden.
Hvert vidne giver en anden skylden for deres fejl.
Alle havde en historie.
For hver og en af dem, alle sammen højt betalte,
veluddannede, erfarne forretningsfolk,
hver og en af dem blev narret af en 25-årig unge
uden uddannelse, uden anbefalinger
og ingen erhvervserfaring udover en praktikplads.
Anna var så grøn, man kan være.
Hun kendte ingen, vidste ikke, hvad hun lavede.
Hvordan kunne hun komme farligt nær ved at narre de banker?
At få de penge?
I kan måske mene, frk. Sorokins
opførsel forkert, umoralsk, uetisk, uortodoks.
I kan elske eller hade hende for at udnytte systemet.
-Hvad har… -Men hvis nogen i denne sag
prøver at fjerne penge fra folk, er det bankfolkene.
De vil bogstaveligt talt gøre alt
for at få jeres forretning.
Var Anna i nærheden af
at få de lån fra nogen af de banker?
Aldrig.
Og hvis hun havde, var de ikke røget i lommen.
Men til udlejeren af bygningen,
hun ville renovere til sin virksomhed.
Men se på beviserne, og I vil se,
der var ingenting.
Det var bare en drøm. En idé.
Den eneste ting, der eksisterede, var en pitchbog.
Nogle få ord og billeder.
Det var aldrig virkeligt. Aldrig konkret.
Anna var ung, ambitiøs, ude på dybt vand,
totalt uforberedt og ude af stand til det, hun satte sig for.
Hun var aldrig, ikke et sekund, nær
og slet ikke farligt nær ved
at få pengene eller bygge den bygning,
starte den klub eller kunststiftelse.
Det var bare snak. Varm luft.
En vej mod ingenting asfalteret med naivitet og gode hensigter.
For at bevise, hun havde hensigt,
må man bevise, hun var farligt nær.
Og kan man ikke finde hendes hensigt, kan man ikke dømme hende.
Hvis der er rimelig tvivl om hendes hensigt,
hendes sindstilstand,
så må I finde hende ikke skyldig i alle anklager.
Tak.
Tak, hr. Spodek.
Mine damer og herrer, prøv at blive hos mig.
Jeg vil ændre min stemme lidt,
så I hører efter, for det er vigtigt.
Han svigtede hende totalt.
Tiltalen er ikke et bevis på skyld,
men en liste anklager…
-Jeg var nødt til det. -…mod anklagede
der er den mekanisme, der gør, at hun kommer for retten.
Under processen bliver anklagede…
Hvor lang tid tager det?
Så længe det tager, vel.
Jeg er ikke tålmodig, så giv mig noget mantra.
Gud, giv mig styrke til at acceptere, hvad jeg ikke kan ændre…
Er det dit eller stjålet fra Bibelen?
Ingen af dem.
Min eks er Anonym Alkoholiker.
Så ti anklager mod Anna?
Ja, Vivian, ti anklager.
Og hun risikerer at få 15 år?
Du har vidst det… Hvad er det, amnesi?
Tidlig Alzheimer…
Jeg distraherer dig,
så du stopper med det låg.
Det er en stor gang.
Tror du, det er en Tolv vrede mænd-situation, eller…
Er det juridiske definitioner, de kæmper med?
Jeg er ligeglad nu.
Jeg har gjort min del.
Jeg sidder på et fly til Mexico om fem timer. Uanset hvad.
Rejser du?
Enten det eller skilsmisse.
Så…
Alexi kan håndtere det. Han er dygtig.
Rejser du i dag?
-Det er bare en sag. -Det ved jeg.
Jeg har været nok væk fra familien.
Jeg forstår.
-Anna er en stor pige. -Ved det.
Det er ikke det.
Det er…
Jeg har ikke ord, og det burde jeg, for ord er mit job,
men det tætteste jeg kan komme,
er, at jeg vil savne dig.
Det er ikke… Vores veje vil krydses.
Selvfølgelig.
Og der vil være andre sager.
Selvfølgelig.
Ja.
Vi kan gå ud til middag. Alle fire.
Måske fem.
Ja. Klart.
Man kan håbe.
Intet nyt?
Spørg ikke igen.
Måske er der intet signal…
Viv er online.
Det siger det grønne lys.
Den her computerting siger også, når hun skriver.
Den siger, Vivian skriver, når hun skriver.
Hvem har brug for den information?
Skal det gøre det lettere? Det gør det modsatte.
Siden hun ikke skriver, henter jeg te. Hvem vil have?
Jeg er okay.
Jeg tager en red eye.
Vent, vent…
Vivian skriver.
Det er det.
Lad os få juryen ind.
Alle sætter sig! Nu!
-Der er en kendelse. -Vi kan læse.
Okay.
Jurymedlemmer,
jeg forstår, I er nået frem til en kendelse.
Jeg beder funktionæren…
Vil formanden venligst rejse sig?
Rejs dig nu.
Er kendelsen enstemmig?
Ja.
Hvad siger I til anklage nummer et, der anklager Anna Sorokin
med tyveriforsøg af første grad,
forsøg på at stjæle fra City National Bank
over en million dollar. Skyldig, ikke skyldig?
Ikke skyldig.
Ja! Ja, for fanden!
Hvad siger I til anklage nummer to,
tyveriforsøg af første grad,
forsøg på at stjæle fra Fortress Investment Inc
over en million.
Skyldig, ikke skyldig?
Kom nu, skriv hurtigere.
Skriv, lad os løfte taget!
Skyldig.
Nummer tre, tyveri af anden grad,
stjålet ejendom fra City National Bank over 50.000 dollars.
-Skyldig eller ikke skyldig? -Skyldig.
Nummer fire, tyveri af anden grad,
stjålet ejendom fra Citybank NA, over 50.000 dollars.
-Skyldig eller ikke skyldig? -Skyldig.
Nummer fem, tyveri af anden grad,
stjålen ejendom fra Rachel Williams over 50.000 dollars.
Skyldig, ikke skyldig?
Ikke skyldig.
Nummer seks, tyveri af tredje grad,
stjålen ejendom fra Signature Bank over 3.000 dollars.
-Skyldig eller ikke skyldig? -Skyldig.
Nummer syv, tyveri af tjenester,
hensigt på at opnå flytransporttjenester med Fly Blade Inc.
-Skyldig eller ikke skyldig? -Skyldig.
Beekman Hotel?
Skyldig.
-W Hotel. -Skyldig.
-Le Parker Meridien Hotel. -Skyldig.
Nå…
…det var det.
Mine damer og herrer, det har været en svær opgave.
Det forstår og værdsætter jeg.
Som jeg sagde, uanset hvad kendelsen var,
har I tjent samfundet godt.
Et par ting, alle de…
Vi vandt to ud af tre af de store. Det er ikke ingenting.
Ja, City National og Rachel.
Ikke værst.
I må gerne tale med dem.
Nogle af dem fra medierne vil sikkert gerne tale med jer.
Det er jeres valg, om I vil tale med dem.
Og jeg vil nævne noget om medierne.
I har set dem her hele tiden.
Jeg er stolt af, hvordan I har fokuseret på sagen og ikke dem.
Jeg er nødt til at gå lige bagefter.
Alexi forklarer de næste skridt.
Jeg er tilbage næste uge, okay?
Ja.
God ferie. Du har fortjent den.
Og tak for jeres service.
Tak.
I må gerne gå ud nu.
Jeg er stolt af dig.
Tak. Det betyder meget.
Vi må købe klistermærkehæfter til ungerne,
hvis du vil overleve flyveturen.
Jeg fik Gloria til at ringe
og melde dem til børneklub hver dag,
så vi kan få en halv dag i fred på golfbanen,
gå en tur til byen, blive i sengen.
Hvad er der?
Jeg kan ikke tage af sted. Ikke nu.
Hvorfor? Det er forbi.
Jeg kommer så hurtigt, jeg kan.
Du forstår vist ikke, hvad du gør nu.
Jeg forstår.
Jeg tror ikke, du forstår…
Hun kommanderer med dig. Det ved du godt.
Jeg elsker dig…
Er du okay?
Du forrådte mig.
Det er en måde at se det på.
Jeg vandt to af de tre største anklager.
Du behøver ikke kunne lide måden, men lad mig forklare.
Det er lige meget.
Juryen så gennem dig.
De så, hvor tæt jeg var på pengene, på ADF.
De så gennem Rachels pis.
Jeg behøvede ikke røvrende mine venner for 60.000,
når spradebasserne hos Fortress ville give mig 20 millioner!
De folk derinde. De så mig.
Jeg var farligt nær, og det så de.
Nu vil verden vide, jeg ikke er en idiot.
Jeg er ikke en dum kendis.
Jeg er en spiller.
Jeg var et skridt væk.
Jeg ringer til din far.
Lader ham det vide.
Trafikken på din oprindelige artikel er helt vild.
Mellem retssagen og dommen,
topper den konstant som
den mest læste af alle artikler på siden.
Globalt over fire millioner unikke indtryk.
Vi har aldrig set noget lignende.
-Har vi? -Ikke som jeg husker.
Interessen er, ja…
Vi må have en opfølger.
Absolut.
Forsidehistorie.
Ja, en stor en.
Gå mikro med den. Jeg vil have alle detaljerne.
Konflikten med dommeren.
Hele retssalen, modeshow-halløjet.
Hun var i hvidt på dagen for afslutningsargumenterne.
Hun er helt utrolig.
Var den hvide kjole hendes idé?
Eller stylistens?
Vi bør flytte dig.
Hun skal bruge et kontor. Det ved siden af dit er ledigt.
Vil du have det?
Bekymr dig ikke om…
Vi skal have art directors, fotografer…
-Ham den mexicanske knægt. -Hvem?
Landon tilbød mig et kontor.
Ved siden af Pauls.
Dygtig pige.
Jeg flytter ud af Skribirien.
Det er målet.
Hvad?
Det var min. Den hvide kjole, Anna havde på.
Jeg tog den ud af mit skab.
Jep.
Skribirien, hvide kjoler…
Du begraver historien.
Jeg holder af hende.
Mere end jeg burde.
Hun er så ligeglad med mig.
Syntes hun om mig? Var jeg bare endnu et nummer?
Historien.
Hvad fanden gør jeg nu?
Går videre til næste historie.
Det er jobbet.
Det er okay.
Frk. Sorokin, jeg har ingen tiltro til…
Ingen… Nul… At møde konsekvenserne…
Jeg sender dig til Rikers Island
i fem til 15 år, statsfængsel indtil retssagen.
Anna Sorokin,
dømt for at have svindlet New Yorks elite for mere end 200.000 dollars
vil få domsafsigelse i morgen i Manhattan.
Sorokin risikerer op til 15 års fængsel.
VENT PÅ DEN VIRKELIGE HISTORIE
Rachel kan skrive.
-Hvad siger hun? -Der er ikke meget om dig.
Hit med den!
Du skulle være kommet til Marokko.
Hun skriver hurtigt.
-Retssagen er med. -Giv mig bogen.
Den udkommer til sommer.
Du kan læse den på stranden som de andre simple tøser.
Her, værsgo.
Ved du hvad, nej.
Jeg har spildt nok…
Jeg er rystet.
Jeg er færdig med at leve gennem andres øjne.
Jeg er instruktør.
Jeg er fandme filminstruktør fra nu af.
Jeg går ind og siger op lige nu. Bare se.
-Vent. -Prøv ikke at tale mig fra det.
Vent, Annas dom.
Dommerens afgørelse. Den er ude.
Hvor længe?
Tolv år.
Fire til tolv.
Tolv år.
Om 12 år har min datter en mobiltelefon.
Tolv er maks.
Om 12 år er der ingen is ved Nordpolen.
-Jeg ved ikke, hvad det… -Om 12 år er Anna 40.
Hun vil ikke være en viral sensation.
Hun vil ikke være Instagram-stjerne.
Hun vil ikke være datter af tidsånden eller dronning af millenials.
Hun vil være en enlig, midaldrende kvinde, hvis liv blev stjålet.
Hvad skal jeg sige?
Du fik hende ikke til det interview?
Du brugte hende ikke?
Hun fik ikke en længere dom
på grund af mediedækningen?
Du fik flere klik, Anna fik længere tid. Ganske enkelt.
Hvordan er din telefon?
Min telefon?
Den ringer sikkert.
Endelig.
Får du nye klienter?
Ja, præcis.
Du bliver rig af denne sag. Nyd det.
Måske kan du tage en pause. Omgruppere.
-Måske tage en familieferie. -Jeg missede min familieferie!
Er det også min skyld?
Tag til lufthavnen. Vær hos din familie.
Hvor skal hun hen?
Bedford Hills.
Hvornår?
Er du nervøs?
Fuck det her. Jeg er klar til fængsel med kriminelle superhjerner.
Det gør dagene interessante.
Og de siger, det er et godt sted.
Ja.
Jeg ville bare sige undskyld.
For hvad?
For hvordan… alting endte.
For alt det her.
-Jeg tænkte… -Hvad tænkte du?
Jeg ved, du ikke troede, du ville redde mig.
Kom nu.
Ikke røre.
Jeg troede ikke…
Du fortjener ikke den dom.
Dem, der krakkede Wall Street fik ikke sådan en straf.
Du burde…
Havde jeg ikke skrevet den artikel…
Du er lige begyndt.
Jeg siger, fejl blev begået.
Min eneste fejl var, at overvurdere folks evne til at klare stress.
Din eneste fejl?
Siger du, at fik du chancen for at gøre det hele igen,
så ville du gøre de samme ting?
Det er det. Det er sidste gang, vi ser hinanden.
Jeg siger undskyld. Jeg beder dig…
Nej, stop. Du er ikke min veninde.
Vi er ikke nogle fnisende idioter, BFF eller noget.
Jeg kan ikke lide dig. Du har grimme sko. Det var en handel. En aftale.
Nej, det er okay.
Du holdt din del af aftalen.
Du sagde, du ville gøre mig berømt, og det gjorde du.
Hvem er mere berømt nu end Anna Delvey?
Ikke røre.
Du kommer på besøg.
Ikke røre.
Du kommer på besøg.
Jeg besøger dig.
Slap for helvede af.
-Tiden er gået. Kom. -Okay, forstået.
Farvel, Vivian.
Farvel, Anna.
Du ser godt ud.
Du har tabt dig.
Du er ikke så fed længere.
My Friend Anna var en af Time Magazines
100 bedste bøger i 2019
Kacy Dukes oplevelser med Anna
fik hende til at droppe alle "røvirriterende" klienter.
Hun er fortsat en succesfuld livscoach/træner.
Neffatari Davis sagde op og flyttede til Los Angeles.
Hendes venskab med Anna opløstes, da Anna erklærede,
hun i fængslet identificerede som sort.
Todd Spodek er den foretrukne forsvarer for svindlere.
Han fik en helbredsforskrækkelse, og bruger nu mere tid med familien.
Jessica Pressler, journalisten, der inspirerede til Vivian Kent,
er nu korrespondent for Vanity Fair.
Hun har nu udgivet sin første bog: About Anna.
Hun var 40 måneder i fængsel.
Afventer nu udvisning
i immigrationskontrollens varetægt.
"DENNE SERIE ER INSPIRERET AF JESSICA PRESSLERS ARTIKLER."
Tekster af: Elisabeth Falsnæs Hansen