Krigen er forbi.
Efter fire lange år kommer vores drenge omsider hjem.
Fra Californien til Maine
er fejringen kun lige begyndt af vores modige, unge helte.
Amerikanerne vælter ud på gaden
og overøser vores modige soldater med taknemmelighed og beundring.
I Tyskland har de allierede delt Berlin op i fire zoner:
en russisk, fransk, britisk og amerikansk.
Alle sejrherrerne kontrollerer nu en del af byen
og leder landet mod ny vækst og fremgang.
Men de sande sejrende er det tyske folk.
Nu hvor deres diktator omsider er blevet væltet,
blomstrer livet i Tyskland som aldrig før.
Orden er blevet genoprettet. Økonomien blomstrer.
Børnene leger på gaden, og der er romantik i luften.
Krigen er forbi, og tyskerne har aldrig været lykkeligere.
Denne dagbog tilhører Anne Christine Friedrich
Dagbogen tilhørte pigen, som blev fundet myrdet i sidste uge.
Anne Christine Friedrich.
Måske kan I ikke huske det.
Hun var blot endnu en ruinmus,
der endte på et af Ku'damms bordeller.
Vi har alle vores døde,
så hvorfor bruge tid på Anne Christine Friedrich?
Hvorfor bekymre os en skid om hende?
Vi er politiet, og det er vores job.
Men jeg frygter...
at hvis vi ikke gør det, falder vi dybere ned i det her.
Og det vil jeg ikke.
Jeg vil op. Jeg vil...
Jeg vil hæve mig op. Jeg vil flyve!
Du godeste... For pokker da.
Nu lyder jeg som en pokkers præst.
Ja, det gør du.
Måske er det bare mig, men jeg vil have,
at unge pigers dagbøger handler om kærlighed, skole og...
dumme ting. Ikke død, frygt og voldtægt.
Det, jeg beder jer om, bliver svært,
det bliver farligt, og jeg kan ikke love jer mere i løn.
Jeg kan kun tilbyde jer chancen for at gøre byen til et bedre sted.
Alle i hele verden hader os.
De tror, alle tyskere er nazister.
Vi kan kun hjælpe os selv.
En magtfuld person i denne by
myrdede Anne Christine Friedrich, og jeg vil gå efter ham,
for han skal bøde for det.
Han er gavmild over for de mest trængende.
Giver husly, mad, penge, aborter...
Men hans venlighed er et kneb for at lokke uskyldige i fælden.
Nuvel...
har nogen hørt om Engelmager?
Det er ham, vi vil have.
Vær ikke nervøs, Karin.
Det er der ingen grund til.
Hvad laver du? Hvor arbejder du?
Jeg...
Jeg arbejdede som servitrice i en ølkælder i Neukölln.
-Det gør jeg stadig. -Har du en uddannelse?
Hvor mange var der?
To.
Hvornår var det?
For seks uger siden.
-Er du sikker? -Ja.
De har også smittet mig.
Jeg tog til St. Hedwig og Moabit, men de er løbet tør for penicillin.
Hvordan ved du, det skyldtes den hændelse?
Fordi en af dem sagde, han knaldede sig selv ren.
-Taler du russisk? -Nej.
Hvordan kunne du så forstå, hvad han sagde?
Det var amerikanske soldater.
Da de var færdige, kastede en af dem...
den her efter mig og sagde:
"Selv tyske ludere skal betales."
Hvad vil du have af mig, kære ven?
Jeg vil have, at du...
fjerner det snavs indeni mig.
Er det alt, du vil?
Alle siger, du hjælper kvinder.
De kalder dig Engelmager.
At hjælpe kvinder og fjerne problemer
er to forskellige ting.
Ikke for mig.
Hvis jeg beslutter at hjælpe dig,
er det, fordi du har lidt skade og må komme dig.
Forstår du det, Karin?
Ja.
-Er du okay, Max? -Ja.
Husker du, da mor plejede at synge
det rim, hun skrev til os?
"Du er mig, og jeg er dig.
Vi er en...
ikke to.
Jeg er mig på grund af dig
og alt, jeg gør, gør du som mig."
-Er elevatoren i stykker? -De reparerer den stadig.
BERLIN DEN AMERIKANSKE ZONE
Undskyld.
Kender du...
Ritterstrasse 246?
Gå hen imod kirketårnet.
-Hvor? -Kortet hjælper ikke.
Der er ingen gader tilbage derovre.
-Tak. -Held og lykke, hr. Amerika.
Hej.
-Jeg beder dig, hr. -Hvad er der sket?
For helvede!
Kom! Skynd dig!
Hallo! Politi!
Hallo! Stop!
Stop! Politi!
For helvede.
Pis!
Stop! Politi!
Pis!
Bombe! Skal jeg?
Hvad fanden? Du detonerer den, knægt.
-Skal jeg? En bombe! -Stop!
Stop!
Stop.
Tak.
Stop! Politi! Stop! Politi!
Undskyld. Ritterstrasse 246?
-Politistationen? -Vil du anmelde en forbrydelse?
Nej, jeg hedder Max McLaughlin.
-Jeg er en politibetjent fra USA. -Selvfølgelig. Undskyld.
Elsie Garten, politiinspektør i det her distrikt.
-Er du politiinspektøren? -Ja.
Hvor er din station?
-Lige her. -Er det din station? Det er en bank.
Ikke mere.
Vi plejede at ligge på Eisenacherstrasse,
men der var brand i sidste uge, så vi måtte flytte.
Jeg gætter på, det er receptionen.
Ja.
-Har I ingen telefoner? -Nej.
Der er en på brandstationen i nabokarréen, som vi kan bruge.
-Hvor afholder I forhør? -I boksen.
Ja, selvfølgelig.
Hvad er det?
Stole- og bordben. Vi bærer ikke pistoler.
I New York siger man, at Berlin er forbrydelsernes hovedstad nu.
Men strømere bærer ikke pistoler?
-Det må tyskere ikke. -Det giver mening.
-Hvor er alle henne? -Nedenunder. Der er køligere.
Velkommen til patruljen.
Hvor længe har de været strømere?
Ikke længe.
Hør her, folkens.
Det er politibetjenten fra USA, som jeg fortalte jer om.
Vil du sige et par ord?
-Goddag. -Goddag.
Goddag.
-Hvor gammel er du? -16.
16.
Jeg hedder Max McLaughlin.
Jeg arbejder som kriminalinspektør i kvarteret Brooklyn i New York.
Jeg skal hjælpe med at starte politistationen efter NYPD-standard.
Tak.
Selv tak.
Er der spørgsmål...
-De slår alle ihjel! -Hvem slår alle ihjel?
Russerne! De slår alle ihjel!
-Hvor? Hvorfor? -Aner det ikke! Ved Montagstrasse!
Hvad fanden foregår der?
Trude, Gad, I tre kommer med mig.
-Russere. -Russere? Soldater?
-Ja. -Af sted!
Lige her.
Stå stille!
Skyder de kvinder og børn?
Jeg sagde: stå stille!
Hvad laver de i den amerikanske zone?
Det er en genvej sydfra.
Stå stille! Tilbage!
Forsvind!
Bliv der!
Hun er ramt. For helvede.
Politi!
Læg jeres våben.
Bliv der!
-De taler kun russisk. -I er i den amerikanske zone.
Krigen er forbi. Læg jeres våben.
I er i den amerikanske zone. Krigen er forbi.
-Læg jeres våben. -Stop! Stå stille!
Jeg lægger mit våben væk. Okay?
Jeg tager min legitimation, og så taler vi sammen.
Han kaster sin legitimation, så vil han tale med jer.
Forhold jer rolige. Legitimation.
Bliv, dit svin!
Jeg blæser knoppen af dig.
Det er sgu et barn!
De mennesker er civile. De her drab er mord.
For helvede.
Lad os se!
-Knægt! Kom her! -Gad!
Du klarer den.
Kom tryk på. Han klarer den, men kom tryk på.
Det er en amerikansk zone. Kom, Petrov.
Du klarer den.
Hvem er det?
Alexander Izosimov, chef for den russiske zone.
Han taler engelsk.
Jeg anholder de her soldater.
Ukorrekt. Det her angår hæren.
Det er døde civile. Dine soldater skal for retten.
De soldater skal for en russisk ret.
Gentag dit navn.
Hvorfor?
Jeg vil komme dit navn i min rapport.
Max McLaughlin, NYPD, skilt nummer 18394,
på opgave i Berlin efter ordre fra Udenrigsministeriet.
Skal jeg gentage det?
Du er langt væk fra dit distrikt, hr. McLaughlin.
Desværre er krigen ikke forbi. Den er gået ind i en anden fase.
Dine satans soldater skyder børn.
Det er noget fis.
Penicillinen skulle begynde at virke i morgen.
Du burde være symptomfri om tre, fire dage.
Men tag pillerne, til kuren er slut. Okay?
Ja.
Måske er du ikke så god som ny...
men du har det meget bedre.
Tak.
Tusind tak.
Og den anden ting?
Det bliver klaret i dette øjeblik.
Undskyld, men jeg har brug for hjælp.
Hvad er problemet, frue?
Mit kat sidder fast.
-Din kat, frue? -Ja, min kat.
Kan I hjælpe mig?
Okay, hvor?
Lige rundt om hjørnet. Det går hurtigt.
Okay, fugleskræmsler. Kom så.
-Hvor skal du hen? -Det er en sag for hæren nu.
Du skal ikke formode ting.
Du har ikke set nogle papirer,
så indtil da er det en politisag,
så du skal varetage den indledende efterforskning,
som starter med dette åsted.
Kom her, folkens.
Hvis I ikke forstår, hvad jeg siger,
vil Elsie oversætte.
Et åsted er som et komfur, der er blevet slukket.
Det bliver hele tiden koldere, så vi må handle nu, hurtigt.
Her er over 50 vidner. De så alle sammen noget.
Hvad så de helt præcis?
Tal med ofrene. Få deres navne, deres alder.
Skud blev affyret. Hvor mange? Hvem skød først?
Find ud af det. Stil spørgsmål.
-Værsgo. -Tak.
Karl Heinlein. Rart at møde dig.
-Max McLaughlin. -Tag dig ikke af uniformen.
Jeg er chef for politiet i Berlin.
Tak.
Alle i denne by...
bærer på en hemmelighed.
Alle snyder og udspionerer, for sådan overlever man her.
Jeg foreslog, at amerikanerne sendte en betjent,
der skulle hjælpe med at organisere vores politi.
Vil du fortælle mig noget nyttigt, eller skal vi bare småsludre?
Et godt råd.
På et sted uden love skal man have en fornemmelse for rigtigt og forkert
og hurtige reflekser.
Det vil jeg huske på.
Et hurtigt spørgsmål.
Hvis en amerikansk soldat deserterer, hvor ville han så tage hen?
San Francisco.
San Francisco. Selvfølgelig.
Før kaldte du dem "fugleskræmsler".
Det kalder alle os.
Det er en blanding af uniformer og almindeligt tøj.
Så ligner vi fugleskræmsler.
De fleste distrikter i de britiske og russiske zoner har uniformer,
men det har vi ikke.
-Hvad ville Heinlein? -Det ved jeg ikke. Kender du ham?
Ja, han gav mig det her job. Han er god nok.
-Max McLaughlin? -Ja. Hvem er du?
Jeg skal bringe dig til vicekonsulen. Tom Franklin.
Sørg for, at alle får noteret alt.
-Ingen skrivemaskiner? -Nye blyanter.
Selvfølgelig. Elsie?
Tak, fordi du støttede mig.
Hej.
-Det er kakao med ekstra sukker. -Tak.
Efter jeg fødte min søn...
fik jeg rugbrød med en tyk skive appenzeller!
Det var det bedste, jeg har smagt.
Nej, drik det.
Jeg mistede ham under en af de første bombninger.
Jeg gik ud for at købe mælk, og da jeg kom tilbage, var huset væk.
Der er et ord for en kvinde, der mister sin mand...
men intet for en mor, der mister sit barn.
Du er ikke sygeplejerske, vel?
Nej, jeg er ikke sygeplejerske.
Jeg hedder Marianne.
Lad os være på fornavn.
Jeg er her angående en anden del af dit problem.
Så...
Vil du stadig... få det ordnet?
Okay, min skat.
Nogen sagde, det vil tage 16 år, før alt det her lort er ryddet.
Det bør få dem til at tænke igen, før de starter en ny krig.
Sorte markeder overalt, ludere på hvert gadehjørne.
Man kan få alt. En dåse bønner kan købe dig en polsk jomfru.
Hvad er det?
SP-kontoret. "Savnede personer."
Jøder, krigsfanger, galninge.
Der er et par hundrede tusinde savnede personer i Berlin.
-Stop bilen. -Okay.
Undskyld. Undskyld.
Politi. Undskyld. Undskyld.
Undskyld. Jeg ved det godt.
Navn, land, beskæftigelse?
Det er ikke angående mig, men en anden.
-Navn, land, beskæftigelse. -Selvfølgelig.
McLaughlin, Moritz. Soldat i USA's hær 45. infanteriregiment.
Udfyld den blanket. Kom tilbage i næste uge.
-Vent, jeg skal bruge... -Næste!
-Jeg må finde ham. -Næste!
Jeg har brug for din hjælp. Hallo, skiderik!
McLaughlin, Moritz. Soldat i USA's hær 45. infanteriregiment.
Han er min bror, og han er savnet! Du skal finde ham!
Rend mig.
Næste.
USA'S VICEKONSULS RESIDENS DEN AMERIKANSKE ZONE
Tom kommer lige straks.
Jeg er Claire, Toms elskede hustru. Goddag.
Max McLaughlin.
Varmen er skrækkelig, synes du ikke?
-Jeg synes, den er fin. -Synes du det?
Jeg har hørt, at kun vinter i Berlin er værre end sommer i Berlin.
Så burde efteråret være dejligt.
Hvad er der sket med din nakke?
Det er en lang historie.
Max! Jeg beklager ventetiden. Kom ind, for pokker da.
-Tom Franklin. -Max McLaughlin.
Denne vej.
En stor, rådden kage, fire skiver.
Russerne i øst, ingen overraskelser der, franskmændene på toppen,
briterne i midten,
og os her i sydvest holder det hele oven vande.
Sid ned.
Fire zoner, 20 distrikter,
og alt det lort ind imellem, du kan forestille dig.
Det har jeg bemærket.
Hvad er dit indtryk?
Jeg fik ikke det fulde billede.
Hvordan det?
Mit nye distrikt.
Det er ikke det største i den amerikanske zone, vel?
Det er faktisk det mindste.
Så jeg er kommet for at uddanne det mest uerfarne hold i byen, fordi...
hvis eksperimentet går galt...
er ingen skade sket. Korrekt?
-Må jeg være ærlig? -Selvfølgelig.
Der er intet for mig at organisere, for der er ingenting her.
Det er en gammel bank med nogle gamle damer. De er meget søde.
-Hele situationen er... -Et værre rod.
Kompleks.
Det er et forbandet rod.
En dag i Berlin, og du er allerede helt med.
Daglige rapporter til mig, Max McLaughlin.
Alt, du hører eller ser, stort eller småt, hvad som helst.
Jeg er nysgerrig, hvorfor tog du opgaven?
Min bror forsvandt her i slutningen af krigen.
Det er jeg ked af at høre.
Hvad sagde Udenrigsministeriet?
Han flippede ud og deserterede.
Hvis der er noget, jeg kan gøre...
Tak for det.
-Held og lykke. -Tak.
Luk døren.
Oppe ad trappen...
venter retfærdighed. Vil du have det?
Men den har en pris.
Tag den eller... gå din vej.
Valget er dit.
Jeg går ikke.
Godt så. Kom med mig.
DEN RUSSISKE MILITÆRADMINISTRATION
Chefen for politiet i Berlin
er blevet meget populær blandt sine landsmænd.
Nu er han blevet gode venner med amerikanerne.
Arranger et møde med ham.
I aften.
En populær tysker skal ikke være i lommen på amerikanerne.
Drab.
Voldtægt.
Drab.
Der er kun to slags forbrydelser, der bliver anmeldt.
Kun forbrydelser, der er værd at anmelde.
Okay.
To bunker. En til voldtægt, en til drab.
Fik du tid til at afslutte rapporten om, hvad der skete i dag?
-Hvem tegnede de her? -Ham.
Det er nogle skidegode tegninger, knægt.
-Vil du være strømer? -Jeg er strømer.
Gads far var politibetjent.
Ham og resten af hans familie blev sendt til Auschwitz.
De levede under jorden, men nogen stak dem.
-Nu bor han her. -Hvad mener du? På stationen?
Han sover i boksen, så station er bemandet konstant.
-Det er smukt. -Det er Berlin.
-Det er bare løgn. -Nej, de har åbent.
Nej, jeg mener navnet "Max og Moritz".
Nå, det er en tysk tegneserie
om to brødre, der laver drengestreger med folk...
Ja, det er det, jeg siger.
Min mor var tysk. Hun voksede op på en gård lige udenfor Berlin.
-Er det sandt? -Ja.
Hun opkaldte mig efter en af dem.
Jeg formoder, du har en bror.
Moritz.
Max og Moritz.
Der er ikke et barn i Tyskland, som ikke kender
Max og Moritz' syv frække numre.
Vores mor læste dem for os, da vi var små.
De gjorde mig vildt bange. Gav mig mareridt.
Men Moritz elskede dem.
Hvorfor er du så god til sprog?
Jeg underviste i semiotik på universitetet i Neukölln.
Hvad er det?
Studiet af tegn, symboler og kommunikation.
Unge mennesker går på universitetet for at lære om verden.
-Du er sjov. -Det ved jeg.
Har du familie?
-Jeg er gift. -To øl.
-Hvad med dig? -Nej, jeg er ikke gift.
Tak.
-Prost. -Skål.
-Tørstig? -Ja.
Hader du besættelsen?
Selvfølgelig, men den er ikke det rigtige problem.
Der er ingen job, og folk løber tør for ting at stjæle.
Jeg betragter det ikke som kriminelt mere. Det er overlevelse.
Det kriminelle er folk, der udnytter de svage,
fordi det skader og efterlader ar.
-Ja. -Værsgo. To suppe.
Tak.
-Godt så. -Nen Guten.
-Hvad? -Nen Guten.
-Gnuden? Gnuden. -Nen Guten.
-Et velfortjent måltid. -Ja.
Selv om vinen smager rædsomt.
Karl Heinlein.
Bare rolig.
HOHENSCHÖNHAUSEN FÆNGSEL DEN RUSSISKE ZONE
Alexander Izosimov.
Hvorfor bragte du mig hertil? Amerikanerne vil ikke tillade det.
Tror du, at Moskva går op i, hvad amerikanerne mener?
Hunde lugter til hinanden for at bedømme hinanden.
Du stinker ikke, Karl Heinlein.
Ingen kan stole på dig.
Det er en undskyldning.
Det er ikke grunden.
Hvad er grunden?
Du har ikke råd til at have en god tysker her.
Giv mine støvler til min kone.
Brænd ham.
Tak.
-Goddag, hr. Max. -Fru Franklin.
Tro ikke, at du kan snige dig ud uden at tage en drink.
Det går ikke. Jeg skal tidligt op.
Hvem sagde noget om at gå i seng?
El-rationering.
Det sker, når man mindst venter det.
-Hvor længe varer det? -Det varierer.
Måske timer.
Så... ingen drinks?
Beklager. Jeg er udmattet.
Måske næste gang.
Livet er kort.
Det er klaret.
Karin klarede det flot i dag.
Du havde ret.
Hun er et godt aktiv til vores familie.
Ja.
"Kære Jimmy, jeg håber, du har det godt.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal lede efter din far,
men jeg lovede dig at finde ham.
Jeg vil bringe ham hjem."
LILLEBROR
Jeg hører, at du leder efter mig, lillebror.
Gå over gaden og se, hvad jeg har arbejdet på.
Du godeste.
Max og Moritz En bog om syv drengestreger
Læg hånden på den.
Læg hånden på bogen.
Læg hånden på den, Max.
Jeg sværger aldrig at fortælle nogen vores hemmelighed.
Jeg sværger, vi altid vil passe på hinanden.
Jeg sværger på mors grav.
-Jeg sværger... -Sig det.
Jeg...
-Moritz, det kan jeg sgu ikke sige. -Jeg vil høre dig sige det.
Jeg...
Jeg sværger på mors...
på mors grav.
Godt.
Det var godt.
Husk vores løfte. Du ved, hvad du skal gøre. Moritz.
Tekster af: Charlotte Reeve www.plint.com