Krigen er over.
Etter fire lange år kommer guttene våre endelig hjem.
Fra California til Maine,
feiringen har bare så vidt begynt for de tapre, unge heltene våre.
Amerikanere strømmer ut i gatene
og overøser soldatene med takknemlighet og beundring.
I Tyskland har de allierte delt Berlin i fire sektorer:
Den russiske, den franske, den britiske og den amerikanske.
Seierherrene kontrollerer nå hver sin del av byen,
og fører landet mot ny vekst og velstand.
Men den største seieren går til tyskerne.
Diktatoren deres er endelig styrtet, og livet i Tyskland går så det suser.
Det er ro og orden igjen, og det er en blomstrende økonomi.
Barn leker i gatene, og det er romantikk i luften.
Krigen er over, og tyskerne har aldri vært lykkeligere.
Denne dagboken tilhører Anne Christine Friedrich
Dette er dagboken til jenta som ble funnet myrdet forrige uke.
Anne Christine Friedrich.
Dere husker det kanskje ikke. Hun var bare nok en mus fra ruinene
som endte opp i et av Ku'damm-bordellene.
Vi har alle mistet noen.
Hvorfor bry seg om Anne Christine Friedrich?
Hvorfor bry seg en døyt om henne?
Siden vi er politiet, er det vår jobb å bry oss om henne.
Men jeg frykter...
at om vi ikke gjør det, faller vi dypere ned i dette.
Og det ønsker jeg ikke.
Jeg vil opp av dette. Jeg vil... Jeg vil forbi dette. Jeg vil fly!
Gosj... Fanken ta.
Dette høres ut som rene prekenen.
Ja, det gjør det.
Kanskje det bare er meg, men jeg vil...
at dagbøkene til unge piker skal handle om kjærlighet, skolen og...
dumme ting. Ikke død, frykt og voldtekt.
Det jeg ber dere om blir vanskelig.
Det blir farlig. Og jeg kan ikke love dere bedre lønn.
Men dere sjansen får til å hjelpe meg å gjøre byen til et bedre sted.
Alle rundt om i verden hater oss.
De tror at alle tyskere er nazister.
Vi kan ikke gjøre annet enn å hjelpe oss selv.
Noen høyt oppe i denne byen
drepte Anne Christine Friedrich, og jeg vil få has på ham.
Han er sjenerøs overfor de trengende.
Han gir dem husly, mat, penger, aborter...
Men pengene er et knep for å fange uskyldige mennesker.
Altså...
Har noen hørt om Englemakeren?
Det er ham vi er ute etter.
Ikke vær nervøs, Karin. Det er ingen grunn til å være nervøs med meg.
Hva driver du med? Hvor jobber du?
Jeg...
Jeg jobbet som servitør på en ølstue i Neukölln.
-Det gjør jeg ennå. -Har du noen utdannelse?
-Hvor mange var det? -To.
-Når var dette? -For seks uker siden.
-Du er helt sikker? -Ja.
De smittet meg også.
Jeg dro til St. Hedwig og Moabit, men de var tomme for penicillin.
Hvordan vet du at det skjedde akkurat da?
Han ene sa at han lå seg ren.
-Snakker du russisk? -Nei.
Hvordan forsto du hva han sa da?
De var amerikanske soldater.
Da de var ferdige, tok den ene...
Han kastet denne på meg og sa: "Selv tyske horer bør få betalt."
Hva er det du er ute etter, kjære deg?
Jeg vil at du skal...
fjerne denne dritten jeg har inni meg.
Er det alt du ønsker?
Alle sier at du hjelper kvinner.
De kaller deg Englemakeren.
Å hjelpe kvinner og det å fjerne problemer...
er to forskjellige ting.
Ikke for meg.
Hvis jeg bestemmer meg for å hjelpe deg,
er det fordi du er såret, og trenger å leges.
-Forstår du det, Karin? -Ja.
-Går det bra med deg, Max? -Ja da.
Husker du da mor pleide å synge det rimet hun skrev til oss?
"Du er meg, og jeg er deg.
Vi er ikke to...
nei.
Jeg er den jeg er på grunn av deg,
og det jeg gjør, går du aldri lei."
-Er heisen kaputt? -Ja, jeg holder på å reparere den.
BERLIN DEN AMERIKANSKE SEKTOREN
Unnskyld? Kan du...
Ritterstrasse 246?
Gå mot det kirketårnet.
-Hvor hen? -Det nytter ikke med kart.
Det er ingen gater igjen der.
-Takk skal du ha. -Lykke til, herr Amerika.
Du...
-Vær så snill, herre. -Hva er det? Hva har hendt?
Faen i helvete!
Kom igjen! Skynd deg!
Hei, der! Politi!
Hei! Stopp!
Stopp! Politi!
Faen.
Faen!
Stopp! Politi!
Å, faen!
Bombe! Skal jeg gjøre det?
Hva faen? Du kan detonere den.
-Skal jeg gjøre det? En bombe! -Slutt!
Slutt!
Slutt.
Takk.
Stopp! Politi! Stopp! Politi!
Unnskyld? Ritterstrasse 246?
-Politistasjonen? -Skal du melde fra om et lovbrudd?
Nei, jeg heter Max McLaughlin.
-Politibetjent fra USA. -Ja visst, beklager!
Elsie Garten. Jeg er overbetjent i dette distriktet.
-Er du overbetjenten? -Ja.
Hvor er stasjonen hen?
-Den er her. -Dette er jo en bank.
Ikke nå lenger.
Vi holdt til i Eisenacherstrasse før, men det var brann der forrige uke.
-Så det er mottaket, eller? -Ja.
-Ingen telefoner? -Nei.
Vi kan bruke den hos brannvesenet et kvartal lenger bort.
-Hvor har dere avhør hen? -I hvelvet.
Hvelvet, ja. Selvsagt.
Hva er dette?
Stuhlbeine. Bordbein. Vi bærer ikke våpen.
I New York sier de at Berlin er verdens krimhovedstad.
Men politiet bærer ikke våpen?
-Tyskere har ikke lov til det. -Det er vel rimelig.
-Hvor er alle sammen? -I underetasjen. Det er svalere der.
Velkommen til avdelingen.
Hvor lenge har de vært i politiet?
Ikke lenge.
Hør etter, dere.
Dette er betjenten fra USA som jeg fortalte om.
Vil du si noen ord?
-Hallo. -Hallo.
Hallo.
-Hvor gammel er du? -16.
16...
Jeg heter Max McLaughlin.
Jeg jobber som etterforsker i Brooklyn i New York City.
Jeg skal hjelpe til å sette opp denne stasjonen etter vår standard.
Takk.
Ingen årsak. Lurer der på noe...
-De dreper alle! -Hvem da?
Russerne! De dreper alle!
-Hvor da? Hvorfor? -Jeg vet ikke! Ved Montagstrasse!
Hva er det som foregår?
Trude og Gad, dere tre blir med meg.
-Russerne. -Soldater?
-Ja. -Fort, fort, fort.
Her.
Ikke rør dere!
Skyter de kvinner og barn?
Ikke rør dere, sa jeg!
-Det er jo den amerikanske sektoren. -Det er en snarvei fra sør.
Ikke rør dere! Gå tilbake!
Kom dere vekk herfra!
Bli der!
Hun er truffet. Faen!
Politi!
Legg ned våpenet!
Bli der!
-De kan bare russisk. -Dette USAs sektor.
Krigen er over. Legg ned våpenet.
Du er i USAs sektor. Krigen er over.
-Legg ned våpnene. -Stopp!
Jeg legger vekk våpenet mitt.
Så tar jeg frem ID-kortet mitt, og så tar vi en prat.
Han viser deg ID-kortet sitt, og så vil han prate med deg.
Vær rolig. Legitimasjon.
Stå stille!
Jeg setter en kule i det jævla huet ditt!
Han er et barn!
Dette er sivilpersoner. Denne drepingen er mord!
Faen.
Få se på deg.
-Kom hit, gutt! -Gad!
Dette går bra, ok?
Legg press på beinet. Han klarer seg, men press her.
Dette er USAs sektor.
Du klarer deg.
Hvem er det?
Alexander Izosimov, leder i russisk sektor.
Han snakker engelsk.
-Disse soldatene skal arresteres. -Feil. Dette er en militær situasjon.
Det er døde sivilpersoner. Soldatene skal stilles for retten.
Russland vil avgjøre soldatenes utfall.
Gjenta navnet ditt.
-Hvorfor det? -Jeg vil notere det i rapporten min.
Max McLaughlin, NY-politiet, skiltnummer 18394.
Jeg er her på oppdrag fra USAs utenriksdepartement.
Skal jeg gjenta det?
Du er langt unna distriktet ditt, mr. McLaughlin.
Krigen er dessverre ikke over. Den er bare inne i en ny fase.
De jævla soldatene dine skyter unger. Det er faen ikke greit.
Penicillinet begynner nok å virke i morgen.
Du bør være symptomfri om tre-fire dager.
Men du må fullføre hele penicillinkuren. Forstår du?
Ja.
Du er kanskje ikke god som ny, men det går mye bedre med deg.
Takk.
Tusen takk.
Hva med det andre?
Det blir tatt hånd om nå.
Unnskyld? Jeg trenger hjelp.
-Hva er i veien? -Katten min sitter fast.
-Katten din? -Ja, katten min.
Kan dere hjelpe meg?
-Ja vel. Hvor da? -Like rundt hjørnet. Det går fort.
Ok, fugleskremsler. Nå flyr vi tilbake.
-Hvor skal dere? -Jeg antar dette er militærsak nå.
Ikke anta ting.
Du har ikke sett noen papirer. Frem til da er dette en politisak.
Altså skal dere etterforske saken, og dere kan begynne med åstedet.
Kom bort hit, dere.
Forstår dere ikke det jeg skal si nå, så kan Elsie oversette.
Et åsted er som en komfyr med varmen skrudd av.
Det blir kaldere for hvert minutt, altså gjelder det å handle raskt.
Det er over 50 vitner her. Alle sammen har sett noe.
Hva var det de så? Snakk med ofrene, be om å få navn og alder.
Hvor mange skudd ble avfyrt? Hvem skjøt først? Still spørsmål.
-Her. -Takk.
Karl Heinlein. Hyggelig å hilse på deg.
-Max McLaughlin. -La ikke uniformen bekymre deg.
Jeg er sjef for politistyrken i Berlin.
Takk skal du ha.
Alle i denne byen...
bærer på en hemmelighet.
Alle bedrar og spionerer, for det må til for å overleve.
Jeg foreslo for USAs utenriks- departement at de sendte en betjent
som kunne hjelpe oss å organisere politiavdelingen vår.
Har du noe nyttig å komme med, eller skal vi bare snakke om løst og fast?
La meg gi deg et råd.
På et sted uten lover, må man ha en god formening om rett og galt.
-Og man må ha reflekser. -Det skal jeg huske på.
Et kjapt spørsmål, bare.
Hvis du var en amerikansk soldat som hadde forduftet, hvor hadde du gått?
San Francisco.
San Francisco. Selvsagt.
-Du kalte dem "fugleskremsler". -Alle kaller oss det.
Det er en blanding av uniformer og vanlige klær.
Det gjør at vi ser ut som fugleskremsler.
De fleste distriktene i britiske og russiske sektorer har uniformer,
men ikke vi.
-Hva var Heinlein ute etter? -Jeg vet ikke helt. Kjenner du ham?
Ja, han ga meg denne jobben. Han er ålreit.
-Max McLaughlin? -Ja. Og du er...?
Jeg skal ta deg med til visekonsulen, Tom Franklin.
Ja vel. Sørg for at alle skriver ned alt sammen. Alle opplysninger.
-Dere har vel ingen skrivemaskiner? -Nye blyanter.
Så klart. Elsie?
Takk for at du støttet meg.
Hallo.
-Det er ekstra sukker i kakaoen. -Takk.
Da jeg hadde født sønnen min,
ga de meg en skive rugbrød med en tykk osteskive på.
Det var det beste jeg hadde smakt.
Nei da, bare drikk.
Jeg mistet ham i et av de første bombeangrepene.
Jeg var bare ute for å kjøpe melk, og da jeg kom hjem var huset borte.
Vi har et ord for en kvinne som mister mannen sin,
men ikke for en mor som mister barnet sitt.
Du er visst ikke sykepleier, du.
Jeg er ikke sykepleier, nei. Jeg heter Marianne.
Vi kan bruke fornavn på hverandre.
Jeg er her for å snakke om den andre delen av problemet ditt.
Så...
Ønsker du fortsatt å... ta tak i det?
Ja vel, kjære deg.
Noen sa det ville ta 16 år å få ryddet bort alt dette.
Da tenker de seg vel om før de starter en ny krig.
Svartebørser overalt, prostituerte på hvert hjørne.
For en boks med bønner får du en polsk jomfru.
Hva er det?
Kontoret for tvangsforflyttede personer.
Jøder, krigsfanger, gærninger... Det er et par hundre tusen i Berlin.
-Stopp bilen. -Ja vel.
Unnskyld. Unnskyld.
Politi. Polizei. Unnskyld.
Unnskyld. Jeg vet det.
-Navn, land, yrke? -Det gjelder ikke meg, men en annen.
-Navn, land, yrke? -Ja visst.
McLaughlin, Moritz. USA. Soldat i hærens 45. infanteridivisjon.
Fyll ut skjemaet og kom tilbake neste uke.
-Vent, jeg trenger... -Neste!
-Jeg må finne ham. -Neste!
Jeg trenger din hjelp. Hei, din kødd!
McLaughlin, Moritz. USA. Soldat i hærens 45. infanteridivisjon.
Han er broren min, og du må finne ham!
Faen ta deg.
Neste.
USAs VISEKONSULBOLIG AMERIKANSK SEKTOR
Tom kommer om et øyeblikk. Jeg er Claire, Toms elskede kone.
Max McLaughlin.
Denne varmen er aldeles skrekkelig. Er du ikke enig?
-Jeg synes det er helt greit. -Synes du?
Så vidt jeg har hørt, er Berlin enda verre om vinteren.
Da er det nok fint om høsten.
Hva har skjedd med nakken din?
Lang historie.
Max. Beklager at du måtte vente. Kom inn, for guds skyld.
-Tom Franklin. -Max McLaughlin.
Denne vei.
En stor, råtten kake. Fire stykker.
Russerne i øst, ingen overraskelse. Franskmennene øverst.
Britene i midten, og så holder vi det hele gående her i sørvest.
Slå deg ned.
Fire sektorer, 20 distrikter, og en masse dritt imellom.
Jeg har lagt merke til det.
Hva synes du så langt?
-Jeg fikk ikke all informasjonen. -Hvordan da?
Distriktet mitt er jo ikke det største i den amerikanske sektoren.
Det er faktisk det minste.
Jeg ble sendt hit for å lære opp den mest uerfarne gruppen i byen fordi...
hvis dette eksperimentet går i dass,
så har ingen skade skjedd. Stemmer det?
-Får jeg si det som det er? -Ja visst.
Det er ikke noe her jeg kan organisere, for det er ikke noe her.
Bare en gammel bank med noen gamle damer. De er veldig hyggelige.
-Hele situasjonen er egentlig... -En jævla røre.
...komplisert.
Det er en jævla røre.
Du skjønner tegningen raskt.
Jeg vil ha daglige rapporter, Max McLaughlin.
Alt du måtte høre eller se, stort eller lite... Alt.
Jeg er nysgjerrig. Hvorfor takket du ja til dette?
Broren min forsvant her mot slutten av krigen.
Det var leit å høre. Hva har Utenriksdepartementet sagt?
At han fikk hetta og stakk.
-Hvis jeg kan bidra med noe... -Det setter jeg pris på.
-Lykke til. -Takk skal du ha.
Lukk døren.
Opp denne trappen...
venter rettferdighet. Vil du ha det?
Men den har sin pris.
Ta den... eller gå din vei.
Det er ditt valg.
Jeg går ingen steder.
Ja vel. Bli med meg.
RUSSLANDS MILITÆRE ADMINISTRASJON
Sjefen i Berlins politistyrke har blitt populær blant sine landsmenn.
Og nå er han visst på god fot med amerikanerne.
Arranger et møte med ham. I kveld en gang.
En populær tysker kan ikke være i lomma på amerikanerne.
Mord.
Voldtekt.
Mord.
Det meldes visst bare fra om to slags lovbrudd.
De eneste viktige lovbruddene.
Greit. To stabler. Én for voldtekt, én for mord.
Har du gjort ferdig rapporten om det som skjedde i dag?
-Hvem tegnet disse? -Han.
Disse skissene er faen meg bra, gutt.
-Så du vil bli politi? -Jeg er politi.
Gads far var politi. Han og resten av familien ble sendt til Auschwitz.
De bodde i skjul, men noen tystet på dem.
-Nå bor han her. -Her på stasjonen?
Han sover i hvelvet, så stasjonen er alltid bemannet.
-Så vakkert. -Sånn er Berlin.
-Nei, nå tuller du! -Nei da, de holder åpent.
Jeg mener navnet. "Max og Moritz."
Å, det er faktisk en tysk tegneserie om to rampete brødre...
Ja, moren min var tysk. Hun vokste opp på en gård like utenfor Berlin.
-Mener du det? -Ja.
Hun kalte meg opp etter han ene.
Da har du vel kanskje en bror?
-Moritz. -Max og Moritz.
Alle barn i Tyskland kjenner til rampestrekene til Max og Moritz.
Mor pleide å lese om dem for oss da vi var små.
Jeg fikk mareritt av dem, men Moritz elsket det!
Hvorfor er du så god i språk?
Jeg underviste semiotikk på universitetet i Neukölln.
Hva er det?
Det er læren om tegn, symboler og kommunikasjon.
Og et universitet er der unge mennesker går for å lære om verden.
-Du er morsom, du. -Jeg vet det.
Har du familie?
-Jeg er gift. Enn du? -Nei, jeg er ikke gift.
Takk.
-Prost. -Skål.
-Tørst? -Ja.
Denne okkupasjonen... Hater du det?
Ja, så klart, men det er ikke det virkelige problemet.
Det er ingen jobber å få, og folk har snart ikke mer å stjele.
Jeg ser ikke på det som kriminelt lenger. Det er overlevelse.
Det kriminelle er de som utnytter de svake,
for det gjør vondt og etterlater arr.
-Ja. -Her har dere to porsjoner suppe.
Takk.
-Herlig. -Nen Guten.
-Hva? -Nen Guten.
-Gnuden? Gnuden. -N Juten.
-Et velfortjent måltid. -Ja.
Selv om vinen smaker grusomt.
Karl Heinlein.
Ikke vær redd.
HOHENSCHÖNHAUSEN FENGSEL RUSSISK SEKTOR
Alexander Izosimov.
Hvorfor har du tatt meg med hit? Amerikanerne vil ikke tillate det.
Tror du Moskva bryr seg om hva amerikanerne mener?
Bikkjer lukter på hverandre for å få greie på hvordan den andre er.
Og du? Du stinker ikke Karl Heinlein.
Ingen kan stole på deg.
Det er en unnskyldning.
Det er ikke grunnen.
Hva er grunnen, da?
Du har ikke råd til å ha en bra tysker her.
Gi støvlene mine til kona mi.
Brenn ham.
Takk.
-Hallo, mr. Max. -Mrs. Franklin.
Du slipper ikke unna uten å ta en drink.
Jeg kan ikke. Jeg skal tidlig opp.
Hvem sa noe om å legge seg?
Strømrasjoneringer. Det skjer når man minst venter det.
-Hvor lenge varer det? -Det varierer.
Det kan ta flere timer.
Så... Ingen drink, altså?
Beklager. Jeg er helt skutt. Kanskje neste gang.
Livet er kort.
Det er gjort.
Karin var flink i dag. Du hadde rett.
Hun er et godt tilskudd til familien vår.
Ja.
"Kjære Jimmy. Jeg håper det går bra med deg.
Jeg vet ikke hvor jeg skal lete etter faren din, men jeg lover å finne ham.
Jeg skal ta ham med hjem."
LILLEBROR
Du leter visst etter meg, lillebror.
Gå over gaten og se hva jeg har jobbet med.
Herregud.
Max og Moritz En gutts beretning i syv slag
Legg hånden på den.
Legg hånden på boken.
Legg hånden din der, Max.
Jeg sverger å aldri fortelle hemmeligheten vår til noen.
Jeg sverger at vi alltid skal beskytte hverandre.
Jeg sverger på mors grav.
-Jeg... Jeg sverger... -Si det.
Jeg...
-Jeg kan faen ikke si det, Moritz. -Du må si det.
Jeg...
Jeg sverger på mors...
på mors grav.
Bra.
Det var bra.
Husk løftet vårt. Du vet hva du skal gjøre. Moritz.
Tekst: Eli Bjanes www.plint.com