JEG FOR DIG OG DIG FOR MIG
"9201 knapper.
Under en af Otto Oberlanders aktioner i Litauen
gjorde hans gruppe det af med så mange liv på en dag.
Hvide knapper er børn."
OTTO ER DEN NÆSTE
Undskyld, men de er meget bløde.
Her er mit bombecertifikat.
Se, De burde give mig en bedre pris.
SPANDAU DEN BRITISKE ZONE
Hr. Oberlander?
Jeg vidste, det var dig.
Jeg tog et af dine kurser på Humboldt. Klassisk filosofi.
Jeg hedder Moritz McLaughlin.
Jeg underviste på tysk.
Min mor var tysk. Derfor flyttede vi hertil i 1933.
Jeg taler altid engelsk, fordi så lyder jeg klogere.
Jeg så dig her, og... Hr. Oberlander?
Hvis jeg gjorde noget...
Jeg kender Dem ikke. Forsvind.
Du vil fortryde, du ikke kom til Nüremberg, Otto Oberlander.
Kuglen var millimeter fra din rygrad.
Hvis du bliver ved med at lege med døden,
ender det galt.
Døden har vist fået nok og er for træt og doven til at hente mig.
Ja, sandt nok.
Han har haft nok at se til.
Jeg ville ikke være her, hvis det ikke var for Karin.
Jeg kan se, du kan lide hende.
Har du hørt om den nye butik på Ku'damm?
Jeg går ud fra, den er til de amerikanske soldaters koner,
men de har intet adgang forbudt-skilt for berlinere.
Nogle gange er der ikke noget bedre end en ny kjole.
Jeg åbner.
Tag den med ro.
Godmorgen.
Hr. Max.
Det i går...
Elsie Garten, Claire Franklin.
Godmorgen. I er vel her for at besøge Tom.
-Værsgo. -Tak.
Morgen.
Tom, elskede, du har gæster.
-Max. -Tom, det er Elsie Garten,
områdeleder. Jeg tænkte, du skulle møde...
Vi har mødtes. Hvordan har De det? Hav os undskyldt.
Fru Garten? Kom med.
-Tag plads. -Tak.
De samarbejder med polititet?
-Det må være frygteligt. -Jeg har ikke noget imod det.
Det har De ikke?
Det er ikke helt, hvad jeg havde planlagt,
men jeg kan bidrage.
Og de betaler godt.
Hvad havde De da planlagt?
Jeg underviste sprog og semiotik.
Kan De så latin?
-Noget. -Jeg elsker latin.
Vil De sige noget?
Tempora mutanur, nos et mutanur in illis.
Tiderne ændres, vi ændres også med dem.
Trist for os...
men en nødvendighed for Dem.
Jeg er ked af, hvis De føler had.
Jeg forstår, men det er en altopslugende følelse.
-Ikke alle tyskere var med partiet. -En fornøjelse, fru Garten.
-Hvem kender ellers til det? -Kun dem i dette værelse.
Jeg kender Dem ikke rigtigt, men jeg har brug for Deres hjælp.
Jeg nævnte Georges gæld.
Han er dybt forgældet.
Der går rygter om, at kunst plyndret af nazisterne, er i omløb.
Jeg troede, han solgte stjålet kunst for at betale en spillegæld af,
men det er værre.
Min kilde siger, han smugler kunst ud af landet for russerne.
Da jeg mødte ham, var han vist heller ikke så vild med russerne.
Penge kan slavebinde en, og russerne er skruppelløse.
Hvis De ikke kender fjolset omkring pokerbordet, er det Dem.
Denne gang er det mig. Hvis Washington finder ud af det...
er jeg ude af spillet.
Max, De er den eneste, jeg kan stole på nu.
Jeg må finde ud af, hvad George er ude på.
De skal finde fældende beviser i hans hus.
Hvornår?
Vi mødes til cocktail på lørdag, Både George og Gina kommer.
På det tidspunkt.
Nu kommer jeg.
MOABIT DEN BRITISKE ZONE
Jeg fik dig.
Nu kommer jeg.
Jeg fik dig.
-Jeg har noget chokolade. -Jeg tror, jeg så hende. Indenfor.
-Tjeneren? -Ja, hun kom i går aftes.
-Hvorfor har du ikke sagt det? -Jeg måtte holde øje med hende.
Hvor er Astrid? Du kunne have sendt hende.
Hun måtte gå. Hendes mor er syg.
-Så du englemageren? -Nej, kun hende.
Okay, jeg henter Max og Elsie.
Du bliver her, men følg efter hende, hvis hun går.
Gud.
Hvorfor sover du her?
Jeg havde ingen steder at være.
Vil dine venner udenfor ind?
-Hvilke venner? -Dem udenfor.
De talte oom dig, så jeg tænkte, det var dine venner.
Det er det svenske suppekøkken. De har været der i flere dage.
Nej, i ruinerne. En ung mand og en kvinde.
De talte også om englemageren.
-Jeg kan ikke se dem. -De er der.
Vi har hende. Tjeneren er i Alt-Bayern.
Hvor er Max og Elsie?
Jeg vil ikke være luder, når jeg bliver stor.
Jeg vil hellere være dyrlæge.
Kom her.
Du må ikke...
Du må ikke slippe.
Jeg kan høre dit hjerte.
Hvordan kommer vi op på taget?
Hvor så du dem?
Pis.
De er overalt.
-Hvad er der galt? -Ikke noget. Vi må hen på stationen.
Hvad er der sket?
Ikke noget.
-Vi har hende. Karin Mann. -Ja?
-På Alt-Bayern Hotel. -Bordellet.
Vi har hende. Kom.
Okay, afsted.
Skynd jer.
De har fandme omringet hele hotellet.
Hvad er det?
Soldaterne stillede det her, lige før russerne kom.
Ingen har fjernet det.
Se, man kan vist skyde dem.
Jeg så, hvordan soldaterne gjorde. Det så ikke svært ud.
Du kan ikke bare skyde folk.
Men politiet er slemme folk. Ligesom russere?
Ja, men det ville ikke være særlig...
smart.
-Er hun der stadig? -Ja, skal vi vente?
-Hun kan føre os til englemageren. -Nej, vi går nu.
Trude, sig til de andre, vi ikke rykker, før vi er indenfor.
Okay, afsted.
Vis mig, hvordan den virker.
Den skal længere ned. Løbet. Hurtigere.
Hvordan lader vi den?
Tryk med din fod.
Du kan ikke skyde på huset.
Det er bare en ruin. Der bor ingen.
Mine venner bor der. De dør.
Du har et minut, så skyder jeg. Afsted.
Femogfyrre, 44, 43...
16, 15, 14, 13, 12...
Løb!
to, en.
Hvad var det? En bombe?
Artilleri.
-Skuddet kom deroppefra. -En afledningsmanøvre.
-Omring bygningen. -Trude! Astrid!
Spred jer, hun prøver at slippe væk.
Hurtigt, om på siderne. Kom.
Afsted.
Det er hende.
Vent. Stop.
Hjælp.
Vent. Hold op med at løbe.
Hallo. Herovre.
-Den her vej. -Vi kan ikke...
-Vi kan ikke finde hende. -Hvorfor er du her?
Gå udenfor. Hun kan komme ud når som helst.
Hvad laver du?
-Hvad er det sket? -Hun er væk.
Hun er væk.
Fandens.
Jeg fik at vide, de fleste øverstbefalende var uddannet
som dig, som overbeviste tropperne om, at de gjorde det eneste rigtige.
-Der var krig. -Nej, der var ej.
Du gjorde noget ubeskriveligt.
Hør, den her drypper, og du drikker.
Det er bare vand fra nedenunder, men...
hvis du lukker munden, drypper det ned
og rammer det hvide her, som jeg fik af en litauisk ven.
Ja, Litauen, der, hvor mange af dine aktioner blev udført.
Det hvide pulver har en voldsom reaktion på vand.
Det kan brænde hul i næsten alt.
Du opnår intet med det her.
Hvis du kalder mig morder, hvad kalder du så dig selv efter det?
Efter din moralske standard er vi ens.
Nej, du er bundet.
Stop det nonsens og slip mig.
Slip mig.
Slip mig, dit afskum.
Slip mig.
Hvorfor skulle jeg det?
Fordi jeg kan give dig noget værdifuldt.
Noget, der er skjult i min lejlighed.
Du kan ikke bestikke mig, Otto,
men vi kan måske snakke om det over en drink?
Kom så. Åbn munden og sig "ah", nazidreng.
-Hvordan kom du ind? -Politiet kom, men jeg slap væk.
Det betyder, de også kommer her.
Vi kan ikke flytte hende. Hun overlever det ikke.
Vi kan ikke forlade hende. Hvad hvis politiet kommer?
Marianne, vågn op.
Politiet kommer. Vi må flygte.
Okay.
Tag det roligt. Forsigtig.
Kommer de nu?
Ja, vi har ikke meget tid.
Hvad er det i sprøjten?
Noget, der får dig til at sove, så vi kan bære dig.
Du må stole på os.
Kan du det?
Godt.
Hold den i vinkel...
Det er godt.
Hermann?
Ja?
Hvorfor giver Karin mig sprøjten og ikke dig?
Hun skal lære.
Bare rolig.
Karin er et lykkebarn.
Det ved du.
Når du vågner, køber vi den kjole til dig.
Karin, tag dig af dr. Gladow.
Han hjælper piger som os.
Ja.
Hansi.
Nej. Karin.
Først dræbte du for at hævne dig,
-og så fordi du var nødt til det. -Jeg ved, hvad jeg gjorde.
Skyggespil . Johann Sebastian Bach.
Hvor var De?
Tale De engelsk?
Fru Oberlander?
Han hedder George Miller.
Han er amerikansk pilot og superviserer Berlins militærfly.
Han smugler åbenbart kunst ud af landet, og Franklin...
tror, russerne betaler Miller for det.
Det er alt.
Hvad er forbindelsen til Tom Franklin?
Hvis Miller arbejder for din regering...
er Franklin ude af spillet, sagde han.
Sig mig, hvad du ellers ved om Franklin.
Ikke meget. Hans kone er alkoholiker.
Hvad ellers?
Jeg vil vide alt om hans privatliv, forstået?
Fint.
Du har ti minutter.
Bonus.
Ti minutter.
Vi må hellere smutte.
Marianne døde, mens hun gav værdiløse oplysninger.
Værdiløse?
Det, som virker værdiløst for dig, er måske meget vigtigt for andre.
Hvad, hvis nogen ikke kan lide denne Charles Whitlock?
Hvis nogen vil dræbe Charles Whitlock?
Så kan tilsyneladende værdiløs information pludselig være guld værd.
De allierede driver væk fra hinanden.
Denne by er et mindesmærke over det, der skete.
Og løftet om, at det aldrig vil ske igen.
Jeg tror, besættelsen snart er forbi.
Men øst og vest vil forblive,
og en opdelt by
er i konstant behov for en vis vare.
-Information. -Selvfølgelig.
Og jeg leverer begge ting med et kvalitetsprodukt.
Jeg startede denne familie med bare to piger.
Mine to små soldater indsamler oplysninger.
Ingen er værdiløs.
Jeg vidste, du ville komme tilbage.
Hvad?
Ikke noget.
Hvad er der?
-Har de medicineret dig? -Jeg har det fint.
Kunne ikke være bedre.
Der er noget galt.
Jeg og to andre...
har fundet en vej ud.
-Hvad mener du? -Flugt.
Vi skal ordne en ting til, så kommer jeg hjem.
-Hvornår? -Lørdag.
Du må ikke gøre det. Det er for farligt.
Tid til at flyve tilbage, fru Garten.
-Det må du ikke gøre. -Det skal nok gå.
Lad være.
-Har nogen set Elsie? -Nej.
Vi har stadig en del beviser til gennemgang.
Bøger, regnskaber, manuskripter.
Se alt fra bordellet igennem.
Min mand, Leopold Garten, planlægger at flygte.
Jeg ved ikke, om han er ved sin fulde fem...
Jeg er bange for, at han bliver taget i forsøget.
Jeg er sikker på, han bliver slået ihjel.
Jeg fandt dine dokumenter. Dine nodeark, som du sagde.
Bach-værket, ikke?
Jeg er med. Du tror, det er overstået...
men det er det ikke.
Du slipper mig aldrig.
Korrekt.
Men hvis du fortæller mig, hvorfor den musik er så kostbar,
så lader jeg din familie være.
Der var en, der engang sagde...
at nazister også elsker deres børn.
Og du har to smukke børn.
Fortæl mig, hvorfor musikken er så kostbar.
Jeg kan fortælle alt, men vil du ikke nok...
lade mine børn være.
Det er op til dig, hr. Oberlander.
Det er betaling.
Okay, jeg lytter.
Forkert værelse.
Roomservice.
Den fordømte is smelter, så vi må skynde os,
og du har tydeligvis brug for en drink.
Godt show.
Hvorfor giftede du dig med Tom?
Hvorfor giftede jeg mig?
Sine amore, nihil est vita.
Det er latin, søde.
En af fordelene ved at vokse op i Sussex.
"Livet er meningsløst uden kærlighed."
Elsker du ham?
Din bror...
fortæl mig om ham.
Moritz.
Altså...
Han var altid den kloge af os...
men han var slet ikke til at styre.
Men han var... Han var min klippe.
Jeg ville nok ikke være i live, hvis han ikke var der.
Men en gang...
havde jeg mulighed for at give tilbage og hjælpe ham.
Lige før han tog afsted.
Vi drak.
Moritz var så stolt af at tjene sit land.
Jeg havde aldrig set ham så glad.
Men jeg var bekymret for ham, da han skulle i krig.
Min bror havde alvorlige psykiske problemer.
Jeg vidste, han ikke havde det godt.
Hvis han tog i krig i hans tilstand, ville det få mentale følger.
Jeg bad hans læge skrive et brev til hæren om hans psykiatriske historik.
At han var blevet behandlet i over ti år for mulig skizofreni...
og alt det, der følger med.
Han skrev, at Moritz ikke kunne sendes i krig...
og han burde blive afskediget.
Men brevet kom aldrig frem til hæren.
Så...
Vi drak ud...
og han tog i krig.
Det var sidste gang, jeg talte med ham.
Ved du...
at elskende trænger til at høre hinandens byrder.
Vi er ikke elskere.
Ikke endnu.
Jeg synes, du skal gå.
Det synes jeg ikke.
Gem whiskyen, hr. Max.
Jeg kommer måske tilbage.
-Hold op. -Med hvad?
-Med at nynne. -Hvorfor?
Du har nynnet i en uge. Det driver mig til vanvid.
Ja? Jeg kan lide det.
Okay, smil, Max.
-Smil for fanden. -Det er for koldt til at smile.
"Det er for koldt til at smile."
Tea... for two.
T-42.
Du ved, jeg ikke slår dig ihjel, ikke?
Det gør min lillebror.
Tekster af: Lajka Hollesen www.plint.com