Har du skudt med pistol før?
Selvfølgelig ikke.
Giv mig din pistol, soldat.
Sigt og skyd.
Efter dem.
Du skal nok klare den.
Vi burde ringe efter forstærkning.
Det har jeg gjort.
Der er to derovre.
Tag dig af vagten. Jeg er lige bagved dig.
Undskyld, jeg leder efter min datter.
Jeg har ledt hele dagen. Har I set hende?
Fjern pistolerne. Luk munden på dem.
BESKYTTELSESRUM
Pas på. Der er nogen.
Hej, kan du se den dækning der?
Når jeg løber derover,
skyder du mod dem.
Bliv ved med at skyde, indtil jeg når derhen.
-Er du med? -Okay.
Jeg stoler på dig.
Nu.
Igen. Jeg løber derover nu.
-Er du klar? -Ja.
Okay.
Alt vel?
Hvem er det?
Det er din ven.
Smid pistolen.
Sig til ham, han skal smide sin pistol og lægge sig ned.
Ellers skærer jeg halsen over på dig.
Sig det.
Dræb ham ikke, Max.
Jeg skal bruge ham.
Hvis du dræber ham, tilgiver jeg dig aldrig.
Smid våbnet.
Dræb ham ikke.
Hvis du bevæger dig, er du død.
Her.
-Er du okay? -Jeg har det fint.
Er det den hurtigste vej til Tempelhof?
Undskyld.
Der er en gaslækage i Steglitz, så vi kører udenom.
Hvor er Marty?
Han er syg.
Så længe vi når det.
Ja, frue.
Hvad laver du?
Jeg tror, vi ramte noget.
Jeg tjekker lige dækkene.
Claire...
Tom.
Jeg har intet at sige til dig.
Læs brevet.
Skal jeg åbne det for dig?
Værsgo. Det er ikke så langt, men det går lige til sagen.
Afsted.
Ring til din øverstbefalende.
Sig, vi har ham.
Tag ham med på stationen. Vi følger efter.
BESKYT VORES BØRN
Vi må tilbage.
Jeg må tjekke til mine fugleskræmsler.
Jeg har lige fået det at vide.
Beklager.
Fem døde.
De flytter de sårede
til militærhospitalet i Dahlem nu.
Ja.
Så mange. For mange.
Jeg smider det i floden Spree i aften.
Jeg lovede at have det på mig,
indtil vi fik Anne Christine Friedrichs morder.
Hør...
Behold det.
Måske får du brug for det en dag for at huske...
huske, hvem du var.
Du må holde dig i live for din kone.
Tal til mig, klaverstemmer.
Nej.
Du behøver mig, så du kan bruge hende.
Hvad siger du?
Timer.
Tror du ikke, han kan...
Han overlever ikke natten ud.
Det lød ikke for positivt.
Sig mig... noget...
om... dig selv.
Mig?
Mig.
Ja.
Jeg voksede op i Georgien.
Min far var ingeniør og...
min... mor...
Din mor...
Min mor...
Hun spillede klaver.
Hun spillede klaver hele tiden.
Afsted.
Hej, Gad Epstein. Hvordan går det?
Gad.
-Tag ham. -Ja.
Kom med mig.
Den amerikanske efterretningstjeneste skulle være her om få timer.
Vi har indtil da.
-Vi har anholdt... -Ja,
men det er en kæmpe fisk,
og alle vil have del i den,
så jeg foreslår, vi tager os sammen,
tænker over det, og går derind.
Kan du hente optageren?
Og Gad, vil du ringe til Tom Franklin og sige det?
Gad, jeg vil ikke have, Tom Franklin får det at vide.
Kan du sige, hvorfor?
Jeg må gå.
Vi kommer med to store fisk i dag.
Hallo. Kan du køre forbi Dahlem?
-Hop ind. -Okay.
I dag er det den 11. august 1946.
De tilstedeværende til afhøringen er jeg, politiinspektør, Elsie Garten,
min assistent, Gad Epstein, og den mistænkte,
lægen Hermann Gladow.
De er mistænkt for at stå bag
mordet på to amerikanske soldater,
menig Deluca og menig Gallagher
og en tysk pige ved navn nne Christine Friedrich.
Og en hjemløs teenagepige med grønne øjne,
som vi endnu ikke kender navnet på.
Med hjælp fra Karin Mann
er De også mistænkt for at stå bag angrebet på denne station,
der resulterede i, at fem politiofficerer omkom.
De er desuden mistænkt for,
at have myrdet politiofficeren Trude Schweinstager.
De er også mistænkt for overfald
på en politiofficer, mig, med drabshensigt.
-Har jeg glemt noget? -Ja.
Jeg startede krigen.
Gjorde De?
Drengen fandt en Rose stå
Rose på en hede
Tryllet han dens ynde så
Og af sted i hast han må
Nær til den at træde
Rose, rose, rose rød
Rose på en hede
Ej den vilde dreng adlød
Rose på en hede
Ikke den sit løfte brød
Sårede ham i sin død
Ak! med spildte vrede
Er De født i Stuttgart?
Mødte De Karin Mann gennem Deres arbejde som gynækolog?
Karin Mann?
Jeg har aldrig hørt om hende.
Måske husker De ikke hendes navn.
Jeg husker alle navne.
Jeg kan huske alle navne på mine patienter.
Også Deres.
Ti år siden, måske 11,
på universitetshospitalet, Ziegelstrasse.
De ville vide, hvorfor De ikke kunne blive gravid.
De ville frygtelig gerne have et barn.
Men undersøgelsen viste,
at De aldrig kunne få børn på grund af betændelse i æggelederne.
Min læge hed Vogel.
Ja, Vogel. Hans Vogel.
Flink mand.
Ikke så klog, men...
Hvem var den ekspert, han rådførte sig med?
Husker De hans navn?
Jeg undersøgte Dem,
og det var mig, der gav Dem diagnosen
og formodenligt reddede Deres liv.
Berlin er lille, fru Garten.
Sikket tilfælde. Det siger sig selv,
at det har intet at gøre med, hvorfor vi er nu.
Nej.
Tværtimod.
Hvis havde det ikke været for mig,
ville betændelsen ikke være blevet opdaget,
og De ville ikke kun være barnløs, men død.
Hvordan er Deres sexliv?
Er alt, som det skal være?
Jeg husker Deres mand. Hvad hedder han?
Leonard? ...Pold? Leopold?
Så flink en fyr.
Vi talte sammen i gangen.
Kan De huske, hvad man plejede at sige i 1943?
"Nyd krigen, for freden kommer til at gøre ondt."
Hvad nu? En sang til?
-Tak. -Vi ses.
Held og lykke.
Kom så.
Hvad er det sket?
Jeg ved det ikke.
Jeg kan ikke huske det.
GRUNLOW GÅRD EBERSWALDE
Pis.
Hvad er der sket?
Hilfe. Hjælp him.
Det er lim.
Det er krudt.
Okay.
Ved du, hvad det er?
Det er Berta Spiels tand. Hun er nazist. Du ville kunne lide hende.
Jeg stikker den ind i din mund,
og du sutter på den,
og hvis du spytter den ud...
flytter jeg lyset til tættere på din venstre fod,
og brænder den ind til knoglen.
Er du med?
Godt.
Jeg ved ikke, hvem du tror, jeg er,
eller hvad jeg gjorde, men jeg betaler hvad som helst.
Ved du, hvad der ikke overrasker mig?
Du har ikke spurgt, hvor din kone er.
"Fra øre til øre...
og hoved til fod."
Hr. Gladow, vi har Karin Mann inde ved siden af,
og hun har fortalt os alt.
Hvordan De gav hende en abort, penicillin,
og De planlagde og stod bag drabet på to amerikanske soldater
og mordet på en hjemløs pige og Anne Christine Friedrich.
Hvorfor ville jeg gøre det?
For at kontrollere Karin Mann.
Så De kunne eje Karin Mann.
Så De kunne bruge hende, som De ville.
Ligesom De andre kvinder, De manipulerer,
fordi de er stakler.
Jeg kan lide kvinder.
De er mit liv.
Jeg er kun skyldig i at lede efter en essay
på det nedlukkede Weishaupt-institut, som jeg skulle bruge til mit arbejde,
og så kommer De ind med en pistol, og jeg går i panik.
Det er jeg virkelig ked af.
Og jeg er klar til at tage konsekvenserne.
Karin Mann delte også information om pigerne på Alt-Bayern Hotel.
"Pigerne på Alt-Bayern Hotel." Fru Garten,
det lyder som en af de her film...
Vil De fortælle om de prostituerede, der arbejder der for Dem?
Nej?
Kan De se alle disse kasser bag mig?
Jeg er ligesom dem.
Jeg har hemmeligheder.
Jeg ved ikke alt, men...
-Jeg ved noget om alle. -Og?
Hent general Howley eller general Clay,
og sig til dem, jeg har oplysninger til dem.
Hent dem. Showet er forbi.
Fandens.
Pis.
Vi har ham.
Det er lige meget, hvor han tager hen, og hvem han taler med.
Han slipper ikke afsted med mord.
Dette land er sluppet afsted med mord.
Nej.
Det gjorde det ikke.
Du sagde til mig den første dag,
da jeg hjalp dig med papirarbejdet:
"Retfærdighed
er vores eneste vej tilbage
og ansvarlighed er vejen derhen."
Kan du huske det?
Du har ham for fanden.
Lad systemet bestemme, hvad der skal ske nu.
Jeg vil vise dig noget.
"Max og Moritz."
Okay?
De kalder den, "De frygtesløse nazijægere."
Første kapitel.
Det er Webber-familien. Se?
Andet kapitel er Berta Spiel.
Du har lige haft hendes tand i munden...
Tredje kapitel. Det er Otto Oberlander.
Se den her. Se? Se der.
Kig ikke væk, Tommy.
Se, Tommy? Se, det er dit kapitel.
Det er, hvor du skal være.
Fjerde kapitel.
Giv mig et navn på en, der er større end dig.
Vatikanet.
Vatikanet?
Pius XII. Han er pave.
Hitlers pave.
Claire.
Kom.
Claire.
Pis.
Godt.
Claire.
Hej...
Kan du høre mig?
Ja? Sig, ja.
Ja? Godt.
Bliv her.
Jeg kommer tilbage efter dig, okay?
Men jeg har fortalt dig alt om paven.
Ja, jeg skal bare bruge nogle billeder til min bog.
Fandens.
Han er ikke død, lillebror.
Ikke endnu.
Jeg troede, du aldrig ville se mig igen.
Mor døde i det køkken.
Fuck dig.
Mor!
Åh, nej!
Far skød hende, og hun døde.
Dit dumme svin.
Din lille lort, jeg dræber også dig.
Skyd ham ikke.
Det er din skyld, jeg er i live.
Men vi ved begge, at far kunne have overlevet.
Vil du ikke nok...
Søn.
Vil du ikke nok...
Tilgiv mig.
Undskyld.
Det var ikke med vilje.
Søn...
Tilgiv mig.
Moritz?
Hvad sker der, Moritz?
Stop.
Jeg forstår godt, hvorfor du dræbte ham.
Far ville have dræbt os på et eller andet tidspunkt.
Du var der for mig.
Du beskyttede mig.
Men det ødelagde dig at slå ihjel.
Jeg blev ikke ødelagt.
Jeg fandt mit kald.
Far, nazister, din chef her,
de slipper af sted med det, hvis jeg ikke stopper dem.
Og det ved du godt.
Moritz...
Du kan ikke blive ved med det her.
Slut dig til mig.
Vi udraderer de røvhuller fra jordens overflade.
Dig, mig, og når han er gammel nok, Jimmy.
Nej.
Ikke ham.
Du skal ikke ødelægge Jimmy.
Det tillader jeg ikke.
Max...
Det er ikke op til dig.
Jeg er hans far, og jeg vil...
sørge for, vores liv betød noget.
Jeg elsker dig.
Er Tom i live?
Han overlever.
Og den mand?
Jeg skød ham.
Han er død.
Kendte du ham?
Det er din bror.
Det var derfor, du kom til Berlin.
Hvorfor tog han os med herhen?
Vores mor voksede op på den her gård.
Hun plejede at sige, at før hun tog herfra...
plantede hun et frø, da hun var lille.
Et pæretræ.
Hun ville have, vi kom og så det en dag.
Det gjorde du.
Hjælp. Er der nogen?
Hjælp mig.
Elsie Garten. Sig hendes navn.
-Hvorfor? -Sig det for helvede.
-Elsie Garten. -Godt.
Du skal møde hende,
og hun fortæller dig, hvordan du kan hjælpe.
-Hjælpe med hvad? -Alt.
Hvis du ikke gør det,
foretager jeg et opkald,
og du hænger ved siden af Ribbentrop og hans venner.
Satans.
Fandens!
Den 11. august 1946... Jeg optager dette
for USA's Regeringskontor for Specialoperationer.
Jeg hedder Bob Travis.
Du vil måske slukke for den, Bob.
Så...
Elitens prostituerede,
der arbejder for russiske officerer er på min lønningsliste.
Englænderne vil ud af Berlin,
fordi London falder fra hinanden,
men de tør ikke overlade det hele til dig.
Jeg ved, hvor kommisær Koitkov går morgentur.
En amerikaner, der dræber nazister, skjuler sig her i Berlin.
En amerikansk topembedsmand
flyver krigsforbrydere ud af landet for stjålne kunstværker.
Det var lige før, jeg glemte det,
hvordan går det med din elskerinde i Køln?
"Og dem, der blev set danse...
blev anset som vanvittige af dem,
der ikke kunne høre musikken."
Jeg kan høre musikken.
Men De vil ikke høre mig.
Hvordan går det med armen?
Den er der stadig.
Ja.
Er Elsie her?
Sig, jeg vil tale med hende, når du ser hende.
Om hvad?
Fremtiden.
Rejser du?
Hvorfor? Vil du have det?
Du er en god officer, Gad.
Det er du.
Tak.
Slap af, jeg kysser dig ikke.
Det er skønt.
Sådan.
Det er Bach. Det er aldrig blevet spillet før.
DU ER FRI NU
Hold her.
Hallo?
Mester?
Du godeste.
Kan De høre mig?
Vil du ikke nok? Jeg må...
Jeg skal til Italien.
Italien...
Hvad?
Italien.
Kør mig derhen.
Mor?
Nej.
Men din mor har sendt mig.
Kun dine vigtigste ting, vi henter resten senere.
-Fina. -Fina.
Fina...
og Gerti.
Jeg vil bare sige, jeres mor er en meget modig kvinde.
Hun elsker jer meget højt.
Men hun bad mig om, at passe på jer nu, fordi...
hun måtte tage væk et stykke tid.
I lang tid.
Men jeg lover, at jeg passer godt på jer.
Vi skal gå nu.
Hvorfor skal vi gå nu?
BESKYT VORES BØRN
DE ER FREMTIDENS SOLDATER!
Vi skal på arbejde.
Tekster af: Lajka Hollesen www.plint.com