Proč je nafukovat? Ať si to lidi udělají sami!
Ne?
Ještě by ses u toho zadýchal.
Tady máš.
Jsi nějakej veselej.
- Máš snad holku? - Ne.
Nezapomeň, co jsem ti říkal o Němkách.
Dej si bacha. Teď vypadají jak modelky, ale za rok...
Jsou z nich koule.
Neboj.
SUMMER BENNATIOVÁ ŽÁDNÉ VÝSLEDKY
Dobré ráno.
Ahoj, mami. Jdeš do práce?
- Jo. - Tak počkej.
Půjdu s tebou.
- Ne. - Proč ne?
Už tam nepracuješ.
- Mám padáka? - Včera jsi to zvoral.
Ale nepřeháněj.
Zmizel jsi a ta nová holka tě musela krýt.
Nezapomeň na tu večeři.
Asi se tam pak zastavím.
Dobře.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Koukej.
Odkud je?
Je z Bydhoště.
- Cože? - To je v Polsku.
A taky je to Štír.
Štíra jsem ještě neměla.
Proč se ti líbí holky?
Já nevím.
Proč se ti líbí kluci?
- Nevím. - Tak vidíš.
- Edo! - Ahoj.
Čau, Edo.
- Co to je? - Lodička.
Ukaž.
Pak ji nafoukneme.
- Kam jdeš, Sofi? - Za Dariem.
- Za tím z Darseny? - Vždyť je milej.
- Milejší než já? - Ty nejsi milej, ale otravnej.
- Ale jsi milej. - Díky, Blue.
Jdeš se mnou?
- Mám práci. - Tak nic.
Čau.
Je vedro.
Že jo?
Jo, je děsně.
- Jste divný. - Proč?
Nejsme.
Asi to bude mnou.
- Ty si připadáš divná? - Ne. A ty?
Ani náhodou.
- Tak v pohodě. - Jasně. Všechno v pohodě.
Jste divný.
- Jdeme do vody? - Chceš?
Ne, musím jít.
Proč tak brzo?
Dneska začínám dřív, takže...
Už musím.
Nafoukneme ji?
Tak jo.
- Měj se. - Čau.
- Jak dlouho tu budeš? - Dokud ten dům neprodáme.
Nejradši bych si ho nechal,
ale je napsaný na oba.
To je ale škoda.
Přijdeme o zákazníka.
Taky máte společný majetek?
My? Ne.
Nikdy jsme se nevzali. Nepotřebovali jsme na to papír.
Šla bych do toho jen proto, abych měla nějakou jistotu.
Ale spíš kvůli holkám než sobě.
Promiň.
- Summy! Kam jdeš? - Do práce.
Kolik je? Nejdeš nějak brzo?
Musíte mě kontrolovat?
To je takový problém, že jdu do práce dřív?
Ne, já jen...
Pořád máš naspěch a když se bavíme, nic mi neřekneš.
Mělo by to být naopak.
Kdo je to?
Můj kamarád Riccardo.
Jak dlouho se znáte?
Jen krátce. Chudák, zrovna se rozvádí.
Není ti nic?
- Ne. - Vážně?
- Neboj. - Kdyby něco...
- stačí říct a promluvíme si. - Já vím.
- O čemkoli. - Já vím!
Dobře. Už tě nechám.
- Teda ještě něco. - Co?
O mě si nedělej starosti. Jsem v pohodě.
- Vidíš? Tak pa. - Ahoj.
- Promiň, musím jít pracovat. - Dobře.
ŠAMPION JE ZPĚT
Ahoj.
Ale se rozhodl, že nebude závodit.
My ale skončit nemůžeme.
Takže na dnešní tiskovce oznámíme,
že ty budeš náš jediný jezdec.
A že ti věříme.
Jen tobě.
Je to pravda?
Jasně, že ti věříme.
Je to tvoje velká šance, Jacopo.
Jsi jediný jezdec stáje DeCara Racing.
Nenech mě na holičkách.
Neboj.
Tak jděte trénovat.
Do toho.
Děkuju.
Měj se.
- Maurizio. - Co je?
Hele...
Tobě to nevadí?
Ne, vůbec.
Mluvil jsi s Alem?
Ještě ne.
Jen jsem ti chtěl říct,
že mě to moc mrzí...
To nemusí. Tak pojď.
Ozval se ti Ale?
Prý se mu líbí. A co Summy?
Vůbec se o tom se mnou nebaví.
Jak dlouho už se znáte?
- Už dlouho. - A nikdy nic nebylo?
Mezi mnou a Summy?
- Říkalas, že jsi na holky. - Vždyť je to moje kamarádka!
- Neznamená to, že chci každou. - Tak jsem to...
- Co tyhle? - Tahle docela ujde.
Už jsi někdy měl sportovkyni?
Jednou jsem chodila s baletkou.
Ani si neumíš představit, co všechno baletky umí.
Jaký byl tvůj nejdelší vztah?
- Cože? - S kým jsi chodil nejdýl?
Nejdýl jsem chodil...
- Už ani nevím. - Takže s nikým.
Jsou i takový lidi.
A kolik jsi měl holek?
- Co tím myslíš? - Vždyť víš.
- Nevím, co to znamená. - S kolika jsi spal.
Spal jsem s...
Stačí mi číslo.
To si nevzpomenu.
Několikrát už to málem bylo...
- Dario. - Když jsem byl mladší...
- Podívej se na mě. - Chyběl jen kousek.
Dario.
Tys ještě nikdy neměl sex?
- Čemu se sakra směješ? - Promiň.
Je to zločin?
Omlouvám se.
Je to zvláštní. Tak milej a hezkej kluk...
Ještě jsem nenašel tu pravou.
Tu pravou?
Je to vážná věc.
Nepřeháníš to náhodou?
Ví to někdo?
Takže to tajíš.
Jo, tak si to nech pro sebe.
Neboj, nikomu to neřeknu.
Takže...
Když mě poslechneš, nebudeš muset do konce léta nic tajit.
Věř mi.
Je děsně sexy.
Edo, kdy jsi naposledy s někým chodil?
Už je to dýl.
Naposledy ve třeťáku.
- Jak to víš? - Viděla jsem tě.
Ještě jsem chodil s holkou ze čtvrťáku.
- Ale to je všechno. - Ani se ti nikdo nelíbí?
Pozor, už je to nafoukaný.
- A co ty? - Já?
Jsem volná. A někoho si hledám.
Na tak hezkou holku jako ty musí stát kluci frontu.
PLÁŽOVÝ RÁJ
Tak zatím.
Tady je bazén a vzadu máme tenisový kurt.
Zarezervovat si ho můžete buď u mě nebo na recepci.
A v kolik se podává jídlo?
V 9:35.
- V 9:35? - Ano.
- Tudy, prosím. - Děkujeme.
- Máte hezké jméno. - Díky.
Ahoj.
Má pravdu.
Vážně.
Je to krásný jméno.
Trochu zvláštní, ale hezký.
To mě budeš odteď ignorovat?
Je zbytečný to dělat,
ale jestli chceš, pomůžu ti.
Já vím, že jsem řekl hloupost, ale měl jsem k tomu důvod.
Jakej?
Popravdě?
Šel jsem tam, abych tě viděl.
- Promiňte. - Ano?
Můžeš mi říct heslo k Wi-Fi?
Musíte tam zadat jméno a číslo pokoje.
Děkuju.
Díky.
Pořád jsi tady?
Líbíš se mi, Summer.
Neříkej mi tak.
I tak se mi líbíš.
Máš kluka?
Možná.
- Napravím to. Není to problém. - Pro mě je.
Nech toho.
Nemůžeme se spolu bavit normálně?
Víš co? Zavolám mámě a řeknu jí, ať tě pustí dřív.
- Jsi idiot. - Dělám si srandu.
Ale... je to dobrý znamení.
Co?
Nelíbí se ti, že to mezi námi jiskří.
- To znamená... - Trhni si.
Vidíš?
Počkám na tebe, než skončíš.
Napíšu vám časy obědů a večeří.
Koukám, že tu budete dva týdny.
- Děkuji. - Prosím.
- Příjemný pobyt. - Díky.
- Recepce běží pořád. - Děkujeme.
- Hezký den. - Na shledanou.
- Summy, můžeš sem? - Promiň.
Tohle sepiš na zítra...
Vezmi si ho. Nevím, co jí mám napsat.
Něco vymysli. Pozná, že to píšu já.
Hlavně tam dej správnýho smajlíka.
Ukaž, pomůžu ti.
Takže...
Vidíš? Napsala jsem jí: „Ahoj.“
A přidala jsem mrkacího smajlíka.
Takže ji pozdravíš a zároveň jí dáš najevo, že se ti líbí.
Co jí mám asi tak napsat? Maximálně tak „Ahoj“ nebo „Páni!“
Na slovech nezáleží.
Hlavní jsou smajlíci.
Hele, žijeme v těžké době.
Tají ledovce, ozonová vrstva se pořád jen zvětšuje...
I ledním medvědům hrozí vyhynutí.
Copak ti jich není líto?
- Trochu jo. - Tak vidíš.
Jedno je ale pořád jednoduchý.
Co?
Šukání.
Šukání!
Už toho nech.
Tak si vezmi telefon a zasyp ji smajlíkama.
AHOJ!
- Poslala mi opici. - Opice je dobrá.
Opice je moc dobrá.
Jsem žralok!
Takže?
- Co jste si s Alem říkali? - Nic.
No tak, přiznej, že se ti líbí.
Já tě chápu. Má moc pěknej zadek.
Hele...
Jak poznáš, že se ti někdo líbí?
Dám mu pusu.
Ještě lepší je se s ním vyspat.
Občas se mi někdo líbí, tak si dáme pusu.
Pak se s ním vyspím a přestane se mi líbit.
- A když už se ti nelíbí? - Dám mu kopačky.
Proč se ptáš?
Jen mě to zajímá.
Jak to vypadá?
- Hezky. - Vážně?
Večer mám rande.
Jdeme na večeři, a pak...kdo ví?
- Tak pa! - Měj se.
UNESL JSEM TI KNIHU. JESTLI JI CHCEŠ, ZAVOLEJ.
BÍLÁ VELRYBA
Překvápko!
- Čau! - Ahoj.
Nechceš někam zajít?
Musím se zeptat mámy, kvůli ségře.
Co jít na ruské kolo?
Dělám si srandu.
- Tak jak to dneska šlo? - Dobře.
Pěkný.
Že jsou ty Holanďanky sexy?
- Ale, dones jim pití. - Ne.
- No tak. - Dneska ne.
- Odneseš jim to? - Jasně.
Ahoj.
Nazdar.
Na zdraví.
- Kdo volá? - Sakra.
To je máma.
Leze mi na nervy. Volá desetkrát denně.
Co už...
Pohádali jsme se s tátou a nebavíme se.
Takový zkurvený léto.
Co Summer?
Kdo ví...
Já ji nechápu.
- Pořád se tahá s jedním klukem. - Chodí spolu?
Já nevím. Možná.
No jo...
Vítej v mém světě.
A jéje, Madda. Tak čau.
Cože? Kam jdeš? Počkej!
Co jí mám jako říct?
To je binec.
- Ahoj. - Kam šel?
Kam jde?
- Trénovat. - Nech si ty kecy.
Já nevím...
Tvrdil mi, že má trénink.
- Vyhýbá se mi? - Ne, proč? Jenom se...
Já vím, proč ho kryješ.
Proč?
- Je tvůj kamarád. - To je.
Je to od tebe hezký. Ty za to přece nemůžeš.
Hele, Edo...
Co?
- Nemáš hlad? - Mám.
- Nezajdeme si na něco? - Tak jo.
Kousek odsud je fajn bistro.
A skvěle tam vaří.
Sofie?
Juliana?
- Juliana. - Super.
- Těší mě. - Něco k pití?
- Jo, díky. - Ještě jednou, prosím.
Chceš ochutnat?
- Něco k pití? Vodu, víno? - Vodu, děkuji.
- Perlivou a neperlivou? - Ano.
- Ahoj, mami. - Ahoj.
Ahoj.
Vy jste Ale Alba?
- Ano. - Co rameno?
Už je lepší.
- Jste legenda. - Děkuju.
- Jak se má moje legenda? - Dobrý.
A já si myslel, že mě zveš na večeři. Co to má být?
Nějaká rodinná oslava?
Ahoj.
Sedneš si k nám?
Prosím.
Pardon, nevěděl jsem to.
- Hned vám přinesu menu. - Paráda.
Děkuju.
Ty nemáš hlad?
Je to moc dobrý.
Můžu s tebou mluvit?
Nepůjdeme jinam?
Tak jo.
Začněte se zase bavit.
Já mu nemám co říct.
- Já taky ne. - Super.
Prosím.
Tak jo.
- Už nechci závodit. - To už víme.
Dobře.
Ale proč?
Mám toho plný zuby.
- Čeho? - Táty.
Říkal, že mě má plný zuby?
Tys říkal, že mě máš plný zuby?
- Slyšel jsi dobře. - Tak jo.
Celý život ti pomáhám a ty mě teď máš plný zuby?
Chtěl jsem to snad?
Už od malička jsi mě nutil jezdit. Neměl jsem na výběr.
Na všech fotkách z dětství sedím na motorce.
Nutil jsi mě!
- Já tě nutil? - Jo.
- Tak já ho prý nutil. - Jo.
Buď rád, že jsem tě něco naučil, jinak by z tebe nic nebylo.
Obětoval jsem svůj život, abych tě naučil, co vím.
- Celý život! - Tak dost!
- Co bys beze mě dělal? - Co si to, sakra, dovoluješ?
- Naser si. Je to tvoje vina! - Vážně?
- Ticho. - Je to vaše vina!
Co bys beze mě dělal?
Vaše vina!
Tys....
A je to tu zas.
- Všechno v pořádku? - Pardon.
- A tak je to pokaždé. - Uklidíme to.
Ty nevíš, jaké to je, když jsi na všechno sám.
Když ti nikdo nevěří a s ničím ti nepomůže, když...
jsi v háji.
Dělal jsem, co šlo.
Přestěhoval jsem se do týhle díry.
- Mohl sis to ušetřit. - Jo.
- Ještě jste se rozvedli. - To stačí.
Ne, Lauro, jen tu zůstaň.
Musíme to konečně vyřešit.
Udělal to schválně.
- Cože? - Tak co?
Přiznáš to?
Udělal jsi to schválně.
Viděl jsem to video už stokrát.
Takhle jsi nejezdil ani jako malej.
Spadnul jsi schválně.
Ale?
Zasranej hajzl!
Je to pravda?
Gratuluju.
Takhle zahodit dvacet let sebeobětování.
Vždyť jsi mohl umřít.
Jo.
To jsem mohl.
Dobrá práce.
Docela se to vyvedlo.
MÁMA
Já vím, že se o tom nemluví snadno.
Máš pravdu.
Ale udělala jsi dobře.
- Co? - Žes mi dala pusu.
Myslíš?
Jo. Stejně bylo jasný,
že to mezi námi jiskří.
A tys to jen potvrdila.
To je pravda.
Bál jsem se, že to děláš z lítosti.
Co tím chceš říct?
Když mi umřela máma, pomáhala jsi mi, tak jsem myslel...
žes to udělala proto.
Nikdy jsem to nedělala z lítosti.
- Tak to nechápu. - Vždycky mě rozesměješ.
Včera to bylo divný.
To jo.
Ale dobrý.
Víc divný než dobrý.
Tak půl napůl.
Co máš v plánu se Sofií?
- Proč? - Kdy jí to chceš...
oznámit?
Neřekneme jí to.
Stejně na to přijde.
Ne, když jí to neřekneme.
Tys jí něco říkal?
Ne.
Ale máš pravdu.
Nemusíme to nikomu říkat.
Stačí si to užít.
Půjdeme domů?
- Edo. - Co je?
Co sis z toho rozhovoru vyvodil?
Že spolu chodíme.
Nebo ne?
Dej mi pusu!
Co jsi říkala?
Dej mi pusu.
Edo, počkej! Promiň.
Poslouchej mě.
- Proč jsi mě teda líbala? - Já nevím.
- Mělo to být z lítosti? - To ne.
- Proč? - Byla to chyba.
- Co tím, sakra, myslíš? - Já nevím.
Nevím, co to...
Edo!
České titulky: Anna Hulcová