PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Levá! Pravá!
Jedeme!
Levá! Usmíváme se a zrychlíme!
Dopředu, dozadu!
Nahoru, vytáhneme se!
Raz, dva.
Promiň, jdu pozdě.
- Těžká noc? - Ne, nemohla jsem spát.
Dneska dorazili.
Koukej, jak je to s tím míčem baví.
Výborně!
Takhle to vypadá, že jsou pohodáři... možná se i bojí.
- A pak? - Pak tě jenom zneužijou.
- Vypadají sympaticky. - Však uvidíš.
Utíkej se převlíknout.
Dobrý den.
- Summer. - Ano? Dobrý den.
Omlouvám se, že jdu pozdě. Už se to nestane.
To nevadí. Chci se tě na něco zeptat.
Neozval se ti náhodou Ale?
Mně? Ne.
- Vážně? - Ne.
- Proč? Stalo se něco? - Nemůžu se mu dovolat.
Začínám mít strach.
- Tak nic. - To mě mrzí.
- Omluv mě. Hezký den. - Na shledanou.
UNESL JSEM TI KNIHU JESTLI JI CHCEŠ, ZAVOLEJ
NEUSPĚLA
- Edo! Ahoj, zlatíčko. - Ahoj.
- Jak se máš? - Jde to.
- Už jsi viděl výsledky? - Jo.
- A co? - Dobrý.
Tak fajn... není ti nic?
Ne.
- Zastavíš se pak? - Nevím, jestli to stihnu.
Dobře.
Propadla jsem?
Mrzí mě to.
Měj se.
Ahoj.
Páni, ta nezavře pusu.
Rozumíš jim?
Co se děje?
Laura se mě dneska ptala, jestli nevím něco o Alem.
Prý se mu nemůže dovolat. Vypadala ustaraně.
Taky jsem si všimla, že na tom není nejlíp.
Koukni, jak se ty bloncky baví.
Vychutnávají si drink u bazénu.
Jak já jim závidím.
- V pořádku? - Ano.
Z jakého jsou pokoje?
Nic...
- Pokoj 234? - Ano.
Děkuji.
Volané číslo není dostupné...
Číslo 23.
Číslo 24.
- Počkej, pomůžu ti. - Ahoj!
- Nechceš pomoct? - Ne, já...
Tak dobře. Děkuju.
Málem jsem tě nepoznal.
Takhle oblečenou...
- Je něco špatně? - Ne.
Sluší ti to.
Nechtěl jsem...
Moc ti to sluší.
Díky.
- Jdeš k pokladně? - Jo.
- Vezmu ti to. - Díky, to je od tebe milé.
Nějaké novinky s domem?
Ano, přišla nám nabídka,
ale zkouší stáhnout cenu, tak jsme ho neprodali.
Mně to teda přišlo jako dobrá nabídka.
Ale ona si to nemyslí.
- Bývalá žena? - Jo.
To mě mrzí.
- Ale mám i dobré zprávy. - Vážně?
Dokud se neshodneme, budu tu muset zůstat.
Tak fajn.
- To ráda slyším. - Budeš to se mnou muset vydržet.
Dobře.
Jak se máš ty?
- Děje se něco? - Pamatuješ na Blue?
- Jo. - Propadla.
- To se stává. - Je mi jí hrozně líto.
Mně taky škola nešla.
Ne, že bych tomu nerozuměla, ale nelíbila se mi ta nesvoboda.
- Propadla jsem celkem třikrát. - Vážně?
- Jo. - Tomu nevěřím.
- Přešla jsi jinam? - Skončila jsem.
- Jak? - Utekla jsem z domova.
- Vážně? - Jasně.
Vzala jsem si kytaru a začala hrát po barech.
Dostala jsem se do spousty malérů.
Nechala jsem se vést svou intuicí. Dělám to tak vždycky.
Občas něco nevyjde, ale...
- I tak tě vede. - Přesně.
A co ti říká tvá intuice teď?
Nevím.
Dlužím ti kafe. Aspoň něco...
Číslo 27.
- To je moje. - Cože?
Říkali moje číslo. Mám 27.
Dobře, měj se. Uvidíme se zítra v baru.
Poznáš mě. Na stejném místě, ve stejném oblečení.
- Měj se. - Díky!
Není zač.
Piero.
Dědku!
- Já mám hotovo. - No a?
- Jdu pryč. I já mám léto. - Takovej lenoch.
Ale.
Ale!
Vstávej!
No tak.
- Kolik je? - Pozdě.
- Volala tvoje máma. Nevzal jsem to. - Fajn.
Bude si myslet, že mám vztek.
Půjdu do sprchy.
- Jdeš na tu párty? - Nevím.
Dáš si?
Ne.
Asi to je lepší. Už takhle jsi paranoidní.
Hele, Dario.
Můžu tu zůstat?
Jasně.
Děláš si srandu?
Copak to nevíš?
Jako doma, brácho.
Jestli ti bude máma volat, řekni, že nevíš, kde jsem.
Dobře.
- Měj se. - Čau.
- Edo? - Blue... Co tu děláš?
- Mám teplotu. - Ukaž.
Jo, jsi trochu teplá.
Přišel jsi za Summy? Není tu.
Nechceš tu zůstat?
Dobře.
Nepustíme si něco?
Znáš Stranger Things?
Jo. První řada je super.
Co Riverdale?
Tys taky viděl všechno.
Občas...
je dost těžký...
si vybrat.
Tak jo!!
Co takhle novou řadu Money Heist? Tu jsem ještě neviděl.
Blue?
Je hrozný vidět Aleho takhle.
Jak?
Schovává se u mě.
Nechce, aby to někdo věděl. To mu není podobný.
Úsměv.
Hezký.
Kéž bych byl jako vy.
- Jako kdo? - Ty a Ale.
Nedělá vám problém chodit každý večer s někým jiným.
Otoč se.
Oči!
- Co? - Otevři je. Vypadáš jak slepec.
- To dělá to sluníčko. - Chvíli to vydržíš.
- A je to. - Dej mi ho.
Co to děláš?
Založila jsem ti profil.
Říkal jsem, že nechci. Nech toho.
Co je?
Nic.
Řekneš mi, co se děje?
Mám problém.
Další?
Tenhle je ještě větší.
Neznám větší problém než být panic.
Začínáš mě děsit. Co je?
Promiň, cítím se jak idiot.
Jsem zamilovanej.
- Čemu se směješ? - A já myslela, že je to něco vážnýho.
Do koho?
Nechci to řešit.
Doufám, že nejsi zamilovaný do mě.
- Panebože! Vážně? - Ale no tak.
Všechno je pro tebe sranda.
Jen si z tebe utahuju. Pojď sem!
Řekni mi, kdo to je.
Už o tom nechci mluvit.
No tak.
Ahoj.
Už jsem něco zjistila.
Chceš to říct nebo ne?
- Tak povídej. - Od včerejška má vypnutý telefon.
Pohádal se s rodiči a chce přestat závodit.
Jak to víš?
Psali to na internetu.
Že se pohádali?
To mi řekl Henry, ten kuchař. Na internetu psali o závodech.
Pardon.
Konečně jsi tady. Pořád ti volám.
- Došel mi kredit. Co je? - Mám strach. Vůbec se mi neozval.
Kdo to je?
Aleho táta.
Nikdy tu nebyl.
Docela fešák, co?
Kam jdeš? Ještě jsem nejedla.
MOTOSVĚT
NÁVRAT ŠAMPIONA?
ALE ALBA PO NEHODĚ SE VŠECHNO ZHORŠILO
MOTOWEB
TISKOVKA DECARA RACING
S lítostí všem oznamujeme,
že už nebudeme nadále spolupracovat s Alessandrem Albou,
protože není fyzicky, ani psychicky způsobilý závodit.
Ale neznamená to, že končíme..
Věříme zde Jacopovi,
který se připravuje na další Grand Prix.
Rád bych poděkoval celému týmu
za důvěru a především našemu hlavnímu technikovi,
který v tak krátké době odvedl skvělou práci.
Pane Albo, vyjádříte se k tomu?
Co je to za pitomou otázku?
Proč se musíte pořád takhle chovat?
To, že není fyzicky, ani psychicky způsobilý závodit,
znamená, že potřebuje čas, aby se zotavil.
Není schopný závodit,
proto se nevrátí. A my musíme....
ALE ALBA NEHODA
Proslýchá se, že jste měli problémy.
Můžete nám k tomu....
- Nepůjdeme? - Jak dlouho to bude trvat?
To stále nevíme.
Počkejte!
Kam jdeš? No tak!
Lauro…
Volené číslo není....
Slečno, promiňte. Chci se na něco zeptat.
- Mami, co tu děláš? - Ahoj.
Nemůžeš za mnou chodit.
- Proč? - Protože pracuju.
- Jen jsem chtěla vidět, kde pracuješ. - Co je?
Mami.
Blue propadla.
Snažím se, jak to jen jde. Vážně.
Ale nestačí to. Co mám dělat?
Táta to ví?
Ví o Blue? Neví, viď?
Moc nám to teď neklape...
Já vím, mami.
- Jak to víš? - Protože není doma.
Přes léto si dáváme pauzu, abychom si od sebe odpočinuli.
Už se nám to stalo, ale vždycky jsme to vyřešili.
- Nechtěla jsem vám to říkat. - Musím zpátky dovnitř.
Ale aspoň ty jsi dopadla skvěle.
- Mami, nech toho, prosím. - Dobře.
Viděli jsme Eda.
- Vážně? - Jo.
Je to úžasný kluk. Dej pozor, ať o něj nepřijdeš.
Máš štěstí, že ho máš.
BÍLÁ VELRYBA
Zde je restaurace a nákupní zóna.
A kde tu mají tu nejlepší piedinu?
- Piadinu. - Aha, piadinu.
Tady dělají nejlepší ve městě.
- Jmenuje se to Da Nora. - Dobře, napíšu si to.
Ty nejdeš?
Hned tě doženu. Jdi napřed.
Dobře.
- Ahoj, Piero. - Ahoj, Ale.
Můžu si půjčit malé pouzdro?
- Víš, kde jsou? - Jo.
Co rameno?
Už to bylo lepší.
Tak já půjdu.
- Chceš s tím pomoct? - Tak jo.
Páni!
Není z konce sedmdesátek?
Jo.
Je z roku 1978.
Dario odvedl kus práce. Pamatuju si, když jsi ji přivezl.
Úplně se rozpadala.
Patřila mému dědovi,
který ji dal tátovi a on zas mně.
- Rodinná tradice. - Jo.
Pěkný.
- Takže? - Takže...
- bych ji chtěl dodělat. - Dobrý nápad.
Už to skoro bude.
Chci ji dodělat dneska.
Aha, proto jsi tam šel...
To pouzdro...
- Tak se do toho pustíme. - Super.
Nazdar!
Ahoj, Dario!
- Čau! - Sofie, koupím ti drink.
Vypadáte jako pár.
Jen nás taháš za nos.
- Je to jasný. - Už ho skoro nevídáme.
- Nikde není. - Ne!
- Teď zmizel opravdu. - Nevíme, kde je.
- Albe, těší mě. - Sofia.
Ráda tě poznávám.
- Au! - Neublížil sis?
Debile!
Hele, co Dario?
Jak mu to jde?
Co ti na to mám říct? Je šikovnej.
Ale zasloužil by si něco víc.
Netouží po ničem jiném, než se dostat k tobě do týmu.
Dělat na pořádných motorkách.
Chce zažít to, po čem touží všichni mladí kluci jako on.
Nechybí ti ten cirkus kolem motorek a závodů?
- Jo, chybí, ale... - Já to chápu.
Když nemůžeš dělat něco, co máš rád, chybí ti to.
Co si dát chvíli volno a po létě se vrátit?
Uvidíme. Tuhle písničku nenávidím.
Dobrý nápad! Pusť nám pořádnou muziku, třeba mazurku!
Ale polka by taky ušla. Tu mám ještě radši.
Měl bys vidět, jak sukně lítají, když se tancuje polka.
- Řekneš mi, kdo to je? - Ne.
Bože můj. Když to uhodnu, řekneš mi to?
- Dobře. - Tak jo.
Počkej, zamyslím se...
- Ta s koňským obličejem? - Ne.
- Ta v těch zlatých plavkách? - Ne.
- Ta s velkýma kozama? - Která?
- Tahle. - Ne, to není ona.
Existuje vůbec, nebo sis ji vymyslel?
Existuje.
A je tady?
- Ne... to nemyslíš vážně. - Jo.
Zkusíme ji nahodit?
Do toho.
- Mám? - Zkus to.
Díky, Piero.
Tomu říkám pořádná hudba!
Nepůjčil bys mi mobil?
- Ale opatrně, mám ho na chatování. - Nechci vědět s kým.
Mami?
Já vím. Promiň.
My jsme tady...
Tady je restaurace
a tady nákupní zóna.
Tady máte kontakty na hotel.
Nějaké otázky?
Četl jsem, že tu prý máte hodně plameňáků
a teď je ideální doba je pozorovat při páření.
Kde je najdu?
- Chce vidět námluvy plameňáků. - Plameňáků?
Vteřinku.
Podívej, co tou svou posedlostí děláš.
Ahoj.
Není ti nic?
Co se děje?
- Ne. - To kvůli Alemu?
Kvůli všemu.
Čemu všemu?
Řekneš mi, co se stalo?
Moje sestra propadla ve škole a máma má deprese.
Vůbec netuším, co na to můj táta
a pohádala jsem se s kamarádkou.
To není nic vážnýho. Bude to dobrý.
Ani nevím, proč mě tak naštvalo, že mi to ten idiot nezvedá.
Jsem hloupá!
Ale nejsi.
Jsi jenom zamilovaná.
Nějak to vyřešíme.
Víš o někom, kdo ho zná? Nemáte společného kamaráda?
Sofia!
- Co je? - Jsem v práci.
- Zeptáš se Daria, kde je Ale? - Já vím, kde je.
Kde je?
U Daria. Pohádal se s rodiči, tak šel k němu.
- Dobře, díky. - Řekneš mi, co se děje?
- Řeknu ti to pak. Jaká je adresa? - Dobře.
Díky. Měj se.
Převleč se a utíkej.
- Ještě tu mám být hodinu. - Vezmu to za tebe.
Převleč se.
Už mi ani nezvedá telefon.
To mě mrzí.
Já vím, že jsem ho uháněla.
Zablokoval si mě.
Proč je takový? Co jsem mu udělala?
Nevím.
Řekneš mi, kde je? Chci s ním mluvit.
Je to důležité.
Musím mu to říct. Už to v sobě nedokážu dusit.
Prosím.
Pomoz mi.
- On ti to nemůže zvednout. - Proč?
Zahodil svůj telefon.
Takže víš, kde je?
Ještě jedno?
- Proč ne. Díky. - Prosím.
Na nás.
S dovolením!
Promiňte!
Hned jsi mezi nás zapadla.
Vůbec.
Příští týden bude další párty.
- Pomůžeš nám? - Jasně.
Co to tam ten Dario dělá?
Co tam vyvádí?
Dario!
Máme tu párty a ty jsi tam sám?
Je to idiot.
Je to tu hezký.
A máš fajn kámoše.
Je lepší si z nás nebrat příklad.
Jen mi chceš zvednout náladu.
Myslím to vážně.
Když budeš holky střídat jak ponožky, nebudeš šťastnější.
Tak jak to šlo?
Byla dost smutná.
Prý chce naposledy mluvit s Alem.
A cos jí na to řekl?
Nic... Že mě to mrzí.
Dobře.
Je hrozný ji takhle vidět.
Řekl jsem jí, že je u mě.
- Cože? - Že je u mě.
- A ona tam teď jde? - Jo. Proč?
Do háje, máme problém.
- Co se děje? - Jde tam i Summer.
Ahoj.
Promluvíme si?
- Díky. - Prosím. Nashle.
Máš chvilku?
- Co chceš? - Musíme si promluvit.
Pardon, máme zavřeno.
- Cože? - Je zavřeno.
- Vždyť je otevřeno. - Není. Pardon.
Co to děláš?
- Jsme kamarádi. - Ne.
Ale jsme. Teda byli jsme, než jsem to celý podělala.
Říkala jsem ti, jak se mi chybí táta, a že máma vyvádí,
protože jsi jediný, kdo mi rozumí.
Vím, že o tebe můžu přijít, když ti to řeknu,
ale měl bys vědět, jak na tom jsme.
Poprvé v životě jsem se zamilovala.
Do motorkáře?
Jo. Snad mě pochopíš.
Chtěla jsem, abys byl první, komu to řeknu.
Dobře.
Nechci lhát. A už vůbec ne tobě.
Musím zpátky do práce.
Dobře.
Ahoj.
Mrzí mě to, Maddo.
Ne, že bych to nevěděla.
Ale potřebovala jsem to slyšet.
Mám za sebou náročný období a tohle už nezvládnu.
Já vím.
Trochu jsem tě sledovala.
Ty mě sleduješ? Trochu?
Jsi idiot.
- Myslíš? - Jo.
- Ne. - Pojď sem.
Lechtáš mě! Nech toho.
Sofi?
Summy! Haló?
Mám vybitý telefon. Sofi?
Summy!
- Nezvedá to? - Jo, ale neslyším ji. Zavěsila.
Máma si s ním naštěstí promluvila. Vždyť ho znáš.
Ahoj. Summy!
Děje se něco?
Nic se nestalo. Vážně.
- Summy! - Nesahej na mě.
- Summy! - Summy!
Léto.
Horké jako polibky, které mi chyběly.
Plné lásky, o kterou jsme přišli.
Lásky, na kterou bychom nejradši zapomněli.
Nesnáším léto.
To léto....
České titulky: Anna Hulcová