‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫קפה.‬
‫קורנפלקס.‬
‫אבא?‬ ‫-כן?‬
‫אתה יכול להגיד את זה שוב?‬
‫נגן חצוצרה.‬
‫וריבה לאימא.‬
‫אבא?‬
‫נגן חצוצרה זה מקצוע?‬
‫כן, מתוקה.‬
‫לפחות הייתי רוצה שזה יהיה מקצוע.‬ ‫-ומה אימא עושה?‬
‫אימא שרה איתי.‬
‫ובלו?‬
‫בלו לא עושה כלום.‬
‫אבא?‬ ‫-כן?‬
‫למה קראתם לבלו על שם צבע?‬
‫קראנו לה על שם "קיינד אוף בלו".‬
‫זה אלבום של נגן החצוצרה הטוב בעולם.‬
‫אתה לא נגן החצוצרה הכי טוב בעולם?‬
‫לא, סאמר.‬ ‫אני לא נגן החצוצרה הכי טוב בעולם.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן, אני בטוח.‬
‫בסדר.‬
‫תקשיבי, אני הולך להביא את האוטו.‬
‫חכי פה, בסדר? אני כבר חוזר.‬
‫קחי את זה.‬
‫ככה...‬
‫תוכלי לשמוע מוזיקה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תלחצי על "פליי".‬ ‫-בסדר.‬
‫ביי, חצוצרה קטנה.‬ ‫-ביי, טרומבון.‬
‫"והם קוראים לזה קיץ‬
‫הקיץ הזה‬
‫בלעדייך‬
‫אבל הם לא יודעים שכל עוד אני חי‬
‫תמיד אזכור אותך‬
‫ריח הים‬
‫כבר לא עולה באפי, כבר לא נמצא באוויר‬
‫למה אינך חוזרת לכאן?‬
‫קרוב אליי..."‬
‫היי, מותק. מה שלומך?‬
‫אני ממש מצטער, אבל לא יכולתי לחזור.‬
‫את בטח עסוקה מאוד,‬ ‫אבל תתקשרי אליי כשתוכלי?‬
‫אני רוצה לדבר איתך.‬
‫את יודעת שאני אוהב אותך.‬
‫את הילדה הקטנה שלי.‬
‫ביי.‬
‫סאמי בנטי, אנא הגיעי לבית הקפה.‬
‫סאמי בנטי.‬
‫סנדרו.‬ ‫-היי, ילדונת.‬
‫היי. ראית את אימא?‬ ‫-לא, אין כאן אף אחד.‬
‫"יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת לסאמי‬
‫יום הולדת שמח"‬
‫מזל טוב.‬
‫-מזל טוב, מתוקה.‬
‫בחייך, אימא.‬
‫ביקשתי שלא.‬
‫כן, אני יודעת. קדימה, תכבי אותם.‬
‫תכבי אותם.‬ ‫-קדימה, תכבי אותם!‬
‫מהר, הנרות יימסו.‬
‫קדימה, תכבי אותם!‬
‫מי הבחור הזה?‬
‫הוא חבר של אימא.‬
‫הוא נראה קצת לוזר.‬
‫הוא עושה את זה בכוונה.‬
‫הוא קלט שאימא אוהבת מסכנים.‬
‫למה אדו לא כאן?‬
‫הוא כנראה עם אבא שלו.‬
‫רבתם?‬
‫לא.‬ ‫-הוא יכול היה לקחת יום חופש.‬
‫אז תסביר לי, כי זה לא תירוץ!‬
‫היא מדברת עם אבא שלך?‬ ‫-כנראה.‬
‫אלך להקשיב.‬ ‫-מה כבר ביקשתי?‬
‫זו בקשה גדולה מדי? ברצינות?‬
‫לא, אתה... לעזאזל, תקשיב לי!‬ ‫הבטחת לי, בסדר?‬
‫הבטחת לי.‬
‫זה יום ההולדת המחורבן שלה!‬ ‫היא חוגגת 18, ונשבעת שתבוא!‬
‫אקח את זה.‬ ‫-בחירה טובה. את רוצה למדוד?‬
‫סתם, אני צוחק. 20 אירו, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-להתראות.‬
‫להתראות.‬
‫אדו, ראית אותה? חיוך יפה, גוף טוב...‬
‫די, אבא.‬
‫חשבתי עליה בשבילך. היה לה גוף יפה.‬
‫מה אתה כותב שם כל כך הרבה זמן?‬
‫זו הודעה מורכבת.‬
‫וכמה זמן זה ייקח?‬ ‫-לא מעט.‬
‫הודעה לבחורה?‬
‫הודעה לסאמר.‬
‫די, אני רעב ואתה צמא. נלך לבית הקפה.‬
‫אני צמא?‬ ‫-כן, רואים עליך.‬
‫והחנות?‬ ‫-נסגור אותה.‬
‫איך?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫בוא, אראה לך קסם.‬
‫מתחילים ככה.‬
‫רואה? החנות סגורה. קדימה.‬
‫ואם מישהו יבוא?‬ ‫ -אם מישהו יבוא...‬
‫מישהו אי פעם מת‬ ‫כי הוא קנה נעלי בית באיחור של חצי שעה?‬
‫מישהו מת מזה? לא. אז בוא נלך.‬ ‫רואים שאתה צמא.‬
‫נו?‬
‫איזה מין מתנה זאת?‬ ‫-מה זאת אומרת? זו גיטרה.‬
‫אבל היא שלך.‬ ‫-היא הייתה שלי. עכשיו היא שלך.‬
‫אני לא יודעת לנגן בגיטרה.‬
‫בדיוק! אני אלמד אותך. זה יהיה כיף, נכון?‬
‫בסדר.‬
‫זה גם מאבא.‬
‫אימא, זו הגיטרה שלך. זה לא מאבא.‬
‫אני יודעת שזו לא מסיבה נהדרת,‬
‫אבל אולי הערב...‬ ‫-סאמי עסוקה הערב.‬
‫בסדר, אז מתי נחגוג? בסוף השבוע?‬
‫מושלם.‬ ‫-אני אכין עוגה.‬
‫טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫תתקשרי אליי.‬
‫אל תשכחי.‬
‫נתראה הערב.‬ ‫-כן.‬
‫אולי ככה תפסיקי לחשוב עליו.‬
‫על מי?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫אם את מתכוונת לאלה,‬ ‫לא שמעתי ממנו כבר 18 ימים.‬
‫עברו 18 ימים?‬ ‫-עברו 19, כולל היום.‬
‫נראה לך הגיוני שאת סופרת את הימים?‬
‫קדימה, שלא תאחרי לעבודה.‬
‫די, אימא... תסגרי את החלון.‬
‫אלה...‬
‫מספיק.‬
‫אני לא יכולה לראות אותך ככה.‬ ‫בבקשה, קום כבר.‬
‫היי...‬
‫תספר לי מה קרה?‬
‫למה, מה קרה?‬
‫אני בסדר.‬
‫מה קרה...‬
‫דיברת עם אבא?‬ ‫-לא.‬
‫מתי תדבר איתו? הוא עוזב היום.‬
‫אלוהים...‬ ‫-אדבר איתו אחר כך.‬
‫זה לא רק בגללו, נכון?‬
‫מה קרה?‬
‫זה בגלל מדלנה?‬
‫נפרדתם?‬
‫כן, אבל זה לא העניין.‬
‫אלה...‬
‫כואב לי לראות אותך ככה.‬
‫נו כבר, קום. אנרגיות, קדימה!‬
‫זה שלך.‬
‫אני זזה.‬
‫תסדר פה לפני שתלך, בבקשה.‬ ‫-בסדר. ביי.‬
‫תבין, אדו...‬
‫היא פשוט עוד לא מבינה כמה היא אוהבת אותך.‬
‫אתם רק ילדים, אחרי הכול. זה לוקח זמן.‬
‫כמה זמן?‬
‫יש קיץ, ויש קיץ.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫לא כל קיץ דומה למשנהו.‬ ‫-ואיזה קיץ זה?‬
‫זה לא הקיץ של שניכם.‬
‫אז תעשה לי טובה, אדו.‬
‫בקיץ הזה, תעשה חיים.‬
‫אחרת תתחרט על זה,‬ ‫תסתכל על עצמך במראה ותגיד,‬
‫"אלוהים, איזה אידיוט הייתי!"‬
‫הבנת?‬
‫תסתכל.‬
‫הגיעה תיירת חדשה.‬
‫תיירות הן המאהבות הכי טובות בעולם.‬
‫הן באות לכאן ושוכחות הכול.‬
‫אין יותר משפחה, ילדים, בעל, חבר, עבודה...‬
‫שום דבר כבר לא חשוב.‬
‫אז הן מחליטות לאהוב אותך,‬ ‫והן אוהבות אותך יותר מכל דבר.‬
‫ללילה אחד, וזהו.‬
‫בבוקר אתה פוקח עיניים ו...‬
‫פוף! הן נעלמו.‬
‫גם אימא הייתה תיירת.‬
‫אימא הייתה שונה.‬
‫בכל מקרה, אני חוזר לחנות.‬ ‫תישאר כאן ותסיים לשתות.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר. ביי.‬
‫- היי, סאמי. מה שלומך? -‬
‫- היי, את... -‬
‫- אהלן! מה שלומך? -‬
‫מה קורה, מיק?‬ ‫-היי, אלה.‬
‫- יקופו סנדרי -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר. ואתה?‬
‫אני בסדר.‬
‫אתה עוזב?‬ ‫-יש לנו אימון חופשי מחר.‬
‫תקשיב...‬
‫מרוץ אסן היה מדהים.‬
‫ראיתי אותך. כל הכבוד.‬ ‫-תודה.‬
‫חשבתי שלא תבוא.‬
‫המסמכים פה.‬ ‫אתה יכול לחתום עליהם עכשיו, אם אתה רוצה.‬
‫על מה אתה חותם?‬
‫זה סיום החוזה שלי.‬
‫אחכה לך שם.‬ ‫-בסדר.‬
‫נתראה.‬ ‫-ביי.‬
‫איפה לחתום?‬
‫שם, איפה שכתוב "חתימה".‬
‫מושלם. עכשיו אתה חופשי.‬
‫זה מה שרצית, נכון?‬
‫אני צריך להודות לך?‬
‫אם אתה רוצה.‬
‫קדימה, יקופו.‬
‫"לוויינים חגים סביב ראשי‬
‫למדתי שהכול משתנה והופך למשהו אחר‬
‫ואף פעם לא נעלם"‬
‫סאמי?‬ ‫-כן?‬
‫הנה את. אני צריכה לדבר איתך.‬ ‫-כן, אני בדיוק... אני נראית כמו תמיד?‬
‫ברור שאת נראית כמו תמיד. בואי איתי.‬
‫אני חייבת לדבר איתך.‬ ‫-מה קרה?‬
‫תכף תראי. בואי, נדבר פה.‬ ‫-קרה משהו?‬
‫אני לא מבינה.‬ ‫-בואי איתי. תכף תראי.‬
‫איך ידעת?‬
‫הזנתי את הפרטים שלך במחשב.‬
‫יום הולדת שמח!‬
‫חבר'ה, הנר...‬ ‫-נר? אין לי נר.‬
‫בחייכם, היא חוגגת 18.‬ ‫-חבר'ה, זה לא חשוב.‬
‫נמצא נר.‬
‫מילנה, ברצינות.‬
‫"יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת..."‬
‫"לוויינים חגים סביב ראשי‬
‫לוויינים‬
‫לוויינים חגים סביב ראשי‬
‫לוויינים‬
‫כי מה שחשוב זה מה שקורה‬
‫מחוץ לראש שלי"‬
‫- אדו: הודעה אחת -‬
‫אתה יכול לטפל בזה?‬
‫אם תהיינה לכם שאלות,‬ ‫אתם מוזמנים לפנות אליי. ביי.‬
‫תודה.‬
‫סאמי היקרה, לקח לי יותר משעתיים‬ ‫לכתוב את ההודעה הזאת.‬
‫כתבתי ומחקתי אותה 100 פעם.‬
‫לא ידעתי איך להתחיל,‬ ‫אז בסופו של דבר החלטתי להתחיל ככה,‬
‫בדרך הפשוטה והרגילה ביותר.‬
‫סאמי היקרה.‬
‫אני לא יודע מה חדש אצלך בזמן האחרון.‬
‫לא נפגשנו ולא דיברנו.‬
‫אם את רוצה להמשיך ככה, גם זה בסדר מבחינתי.‬
‫אני לא יודע איך זה להיות בן 18.‬
‫אני עוד לא שם.‬
‫אבל אני מאמין שמרגישים שהעולם טוב יותר,‬
‫כי עכשיו הוא בהישג ידך.‬
‫דמיינתי את היום הזה שוב ושוב.‬
‫ודמיינתי שאהיה יחד איתך.‬
‫אבל החיים מוזרים,‬ ‫כפי שלמדתי היטב בקיץ הזה.‬
‫אז היום לא נהיה יחד.‬
‫אני בטוח שתהיי איתו היום.‬
‫עם האופנוען.‬
‫רציתי רק לומר שאני מאחל לך יום נפלא.‬
‫ואני מקווה שאת מאושרת.‬
‫אדו.‬
‫היי!‬ ‫-היי.‬
‫אתה בטח אדו, הבן של לוריס.‬ ‫-כן.‬
‫נעים להכיר. אני ג'וליה.‬
‫כן. אני בדיוק...‬ ‫-ממש נחמד כאן.‬
‫לא ממש...‬ ‫-אני מקנאת בך. אתה גר כאן כל השנה.‬
‫למה, איפה את גרה?‬ ‫-ויצ'נזה.‬
‫אין שם חופים.‬
‫אבל כאן החוף פתוח כל השנה,‬
‫והוא מלא במועדונים...‬ ‫-האמת שזה חור.‬
‫בחורף מת כאן,‬ ‫ובקיץ אי אפשר לזוז מרוב תיירים.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫וכולכם שמחים כל כך. אפילו אבא שלך.‬
‫איך את מכירה אותו?‬ ‫-אני וההורים שלי באנו לחופשת מחנאות.‬
‫לוריס סיפר לי המון עליך.‬
‫הוא אמר לי שאמצא אותך כאן.‬
‫הוא אמר שתראה לי את כל האתרים המקומיים.‬
‫כן, אבל אין הרבה מה לראות כאן.‬
‫חבל.‬
‫אתה באמת מדבר גרמנית?‬
‫זה מה שהוא אמר לך?‬
‫תגיד לי משהו בגרמנית?‬
‫לא, בחייך...‬ ‫-רק מילה אחת.‬
‫לא, ברצינות.‬ ‫-רק אחת, ואז אני אלך.‬
‫זה מביך.‬ ‫-רק מילה אחת, בחייך.‬
‫גזונטהייט.‬
‫מה זה אומר?‬
‫לבריאות.‬
‫אבא שלך צדק. אתה ממש מצחיק.‬
‫סליחה, אתה עוקב אחריי?‬
‫לא, אני...‬ ‫-עקבת אחריי.‬
‫במקרה ראיתי אותך בפנים.‬ ‫-מה אתה רוצה?‬
‫אני רוצה לדעת מה שלומה.‬ ‫-אלה, אני לא מחבבת אותך.‬
‫הכאבת לחברה שלי,‬ ‫אז אנחנו לא יכולים להיות חברים.‬
‫לא הכאבתי לה. היא פשוט לא עונה לי.‬
‫התקשרתי אליה שוב ושוב.‬
‫כי היא לא רוצה לשמוע ממך או לראות אותך.‬ ‫היא כבר שכחה ממך.‬
‫אבל למה?‬
‫כי היא כבר לא בוטחת בך. פשוט לא.‬
‫אולי נשתה משהו ונדבר?‬ ‫-לא.‬
‫אולי נעשה סיבוב?‬ ‫-ביי.‬
‫בשביל מי זה?‬
‫בשבילה.‬
‫מתנה?‬
‫זה יום ההולדת שלה.‬
‫היום?‬
‫כן, אבל שלא ייכנסו לך רעיונות לראש.‬ ‫היא לא אוהבת חגיגות.‬
‫אל תלך אליה.‬
‫אלה, אני רצינית.‬
‫אלה, תקשיב לי! אלה!‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫אין מצב!‬
‫את בלו, אחותה של סאמר!‬
‫אלוהים אדירים, כמה גדלת!‬
‫המפתחות.‬ ‫-המפתחות?‬
‫הם של אדו. הוא השאיר אותם אצלנו.‬
‫אה, אני מצטער. אדו יצא.‬
‫הוא יצא לסידורים.‬
‫אבל אני יכול למסור לו אותם.‬
‫רציתי לעשות את זה בעצמי.‬
‫חשבתי שאראה אותו ביום ההולדת של אחותי,‬ ‫אבל הוא לא בא.‬
‫זו אשמתי. ביקשתי ממנו להישאר כאן בחנות.‬
‫אתר המחנאות מלא, אז יש הרבה עבודה.‬
‫לכן הוא לא בא.‬
‫אבל אם את רוצה להשאיר לו הודעה...‬
‫אני אבוא שוב, תודה.‬
‫בסדר.‬
‫תמסרי ד"ש לאיזבלה. מזמן לא ראיתי אותה.‬
‫כן, בכל אופן...‬
‫זה?‬
‫זו מתנה.‬ ‫-מה זה?‬
‫בחייך.‬
‫תני לי לראות.‬ ‫-לא.‬
‫אתה יודע את מי פגשתי בדרך לכאן?‬ ‫-את מי?‬
‫אלה. דיברנו.‬ ‫-על סאמי?‬
‫כן.‬
‫אני יודע.‬
‫הוא דיבר גם איתי. כואב לו.‬
‫גם לסאמי.‬
‫אלה הוא בחור שטחי, הוא לא מבין,‬
‫אבל סאמי היא בחורה רגישה מאוד.‬
‫ככה זה בחורות, יודע?‬ ‫-סופיה... את!‬
‫אנחנו תמיד מדברים על סאמי, על אלה,‬ ‫על אנשים אחרים,‬
‫אבל אנחנו אף פעם לא מדברים עלייך.‬
‫אולי כי אין מה לומר?‬
‫בסדר. את לא חייבת.‬
‫אני נשאר כאן. ביי.‬
‫בסדר.‬
‫זה יום ההולדת של סאמי,‬ ‫ורציתי להיות איתה היום.‬
‫התחלה טובה. מה עוד?‬
‫היא עובדת, אז אני אראה אותה הערב.‬
‫תמיד בילינו את היום יחד, אבל לא היום.‬
‫אז תבלי את היום איתי.‬
‫חייכת.‬
‫דיברת עם מדלנה?‬
‫כן, היא בסדר.‬ ‫-כמה הודעות ביום?‬
‫ארבע או חמש.‬ ‫-ארבע או חמש?‬
‫איזו אכזבה.‬
‫אכזבה? זה שיפור ענק.‬ ‫-על מה אתם מדברים?‬
‫אני כותב לה המון דברים. אבל היא סובלת.‬
‫היא מדברת על אלה, על זה שכואב לה.‬
‫זה לא בהכרח דבר רע.‬ ‫-את חושבת ככה?‬
‫כן, זה אומר שהיא בוטחת בך.‬
‫אז ברגע שהיא תתגבר על אלה, אתה...‬
‫אה?‬
‫את אף פעם לא מוותרת, נכון?‬ ‫-אף פעם.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫אנחנו מגישים ארוחת בוקר, צהריים וערב,‬ ‫בין 7:30 ל-10:30,‬
‫בין 12:30 ל-14:20 ובין 19:15 ל-21:35.‬
‫בסדר. תודה, סאמר.‬
‫על לא דבר.‬ ‫-סאמר! איזה שם מקסים.‬
‫תודה. ביי.‬
‫היא אמורה להיות שם... לא.‬
‫לא יודעת. תבדוק בבריכה, אולי היא שם.‬
‫הבריכה?‬ ‫-כן, תבדוק שם. ביי.‬
‫סאמר?‬
‫מה את עושה שם?‬
‫לא, פשוט... אני מחפשת את...‬
‫הדבר ההוא עם השם.‬ ‫-התג?‬
‫כן, התג. הנה!‬
‫הנה הוא! מצאתי!‬
‫עכשיו קומי.‬ ‫-כן.‬
‫ביי.‬
‫אם תצטרך משהו, אתה מוזמן לפנות אליי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז הוא מצא אותך בסוף?‬
‫השלמתם?‬ ‫-לא.‬
‫אבל לקחת את הפרחים.‬ ‫-אני לא...‬
‫נראה לי שכן.‬
‫לקחתי אותם כי הוא השאיר אותם שם.‬
‫קחי. אני לא רוצה אותם.‬
‫הם שלך.‬ ‫-לא, קחי אותם.‬
‫הם כל כך יפים.‬ ‫-אני אזרוק אותם.‬
‫אם את מתעקשת, אקח אותם.‬
‫יש פתק.‬
‫קחי.‬
‫אף אחד לא שולח פרחים בימינו.‬ ‫ליתר דיוק, אף אחד מעולם לא שלח לי פרחים.‬
‫זה קצת מיושן, אבל מאוד רומנטי.‬
‫אז למה ברחת?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני מבינה שאת מפחדת,‬
‫אבל מה הדבר הכי גרוע שיקרה?‬
‫חייבים להסתכן לפעמים, לא?‬
‫תראי כמה הם יפים.‬
‫לא טוב?‬
‫זה רומנטי מאוד, דריו.‬ ‫הלוואי שהיו כותבים לי שיר כזה.‬
‫באמת?‬
‫"ריר חלזונות".‬
‫איזה ריר?‬ ‫-"ריר חלזונות". זה שם השיר.‬
‫את מבינה...‬
‫זה קצת כמו העקבות שאנחנו משאירים מאחור.‬
‫נכון שכל אחד בוחר את הנתיב שלו בחיים?‬
‫אנחנו משאירים עקבות בלתי נראים,‬ ‫כמו ריר חלזונות.‬
‫אנחנו נושאים אותם איתנו, נכון?‬
‫ככה זה בחיים. נולדים, עושים דברים,‬ ‫ואז משאירים אותם מאחור.‬
‫דריו, השם גרוע.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬ ‫-את חושבת ככה?‬
‫אולי נעבוד על זה.‬
‫נבחר שם חדש, ואז אשלח אותו.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-אני עושה לך טובה.‬
‫לא... שלחת לה אותו?‬ ‫-ברור.‬
‫הוא יפהפה. למה אתה דואג?‬ ‫-לא! הקטע בהתחלה לא...‬
‫עוד לא הייתי מוכן לשלוח אותו.‬ ‫-די, נגמר.‬
‫זהו זה.‬
‫מה עושים עכשיו?‬ ‫-מחכים.‬
‫יבוא.‬
‫היי, סאמר. תיכנסי.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫רצית לדבר איתי?‬
‫סיימת להיום.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את יכולה ללכת.‬ ‫-למה? מה עשיתי?‬
‫אם זה בגלל התג...‬ ‫אני מודה שזה לא היה העניין.‬
‫למה לא אמרת לי שיש לך יום הולדת היום?‬
‫לא חשבתי שזה חשוב במיוחד.‬
‫ברור שזה חשוב.‬
‫יום הולדת 18 זה חשוב מאוד.‬
‫קדימה, לכי. את משוחררת לשאר היום.‬
‫תודה.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫ידעתי שלא היינו צריכים לשלוח אותו.‬ ‫מה אמרתי לך?‬
‫היא ראתה את ההודעה?‬ ‫-לא, עדיין לא.‬
‫אז למה אתה דואג?‬
‫את צודקת.‬
‫בכל אופן, מה שאמרת לי קודם על אלה...‬
‫צדקת.‬
‫בקשר לזה שהוא בחור שטחי?‬ ‫-לא.‬
‫קשה לדעת מה הוא רוצה או מה הוא חושב.‬
‫קצת כמוך.‬
‫היא ראתה את ההודעה.‬ ‫-תן לי לראות.‬
‫היא כותבת.‬
‫לא... קחי, אני לא רוצה לראות.‬
‫אל תגידי לי כלום, אני לא רוצה לראות.‬
‫היא ענתה.‬
‫מה המבט הזה?‬
‫ידעתי. אמרתי לך.‬ ‫-היא אמרה שזה מדהים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫היא עדיין כותבת!‬
‫היא שואלת למה שלחתי אותו.‬
‫תגיד לה.‬
‫העיקר שהיא אהבה אותו.‬
‫- היי. הבנתי שאת לא רוצה לראות אותי יותר -‬
‫- ואת אפילו לא רוצה פרחים ממני -‬
‫- אבל רציתי להחזיר לך משהו ששייך לך -‬
‫- יום הולדת שמח -‬
‫- מובי דיק -‬
‫- עבדתי עלייך -‬
‫"שתינו ליקר סמבוק בחוסר חשק‬
‫ושמתי יותר מדי רוטב חמוץ-מתוק‬ ‫על האטריות שלי‬
‫וכיסינו את גלאי העשן בגרביים שלנו‬
‫חדר ליחיד מספר שתיים‬
‫והעברנו את הימים באכילה על המיטה‬
‫וישנו מוקפים בפירורי קורנפלקס‬
‫תחת מטרייה שהרוח עיקמה‬
‫קטנה מכדי לכסות את שנינו..."‬
‫בסדר. אז...‬
‫את עוד פה?‬ ‫-יש בעיה קטנה עם לקוח.‬
‫אני כבר פותרת אותה.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫"והנשימה שלי התמזגה עם שלך‬
‫והחיוך שלי התמזג עם שלך‬
‫חיכיתי לך, אבל לא ציפיתי לזה‬
‫תישארי קרובה אליי ותתרחקי ממני‬
‫הנשימה שלי התמזגה עם שלך‬
‫והחיוך שלי התמזג עם שלך‬
‫חיכיתי לך, אבל לא ציפיתי לזה‬
‫תישארי קרובה אליי ותתרחקי ממני‬
‫זה היה ברור מכל הפרטים הקטנים‬
‫מהאופן שבו נהגת‬
‫מהאופן שבו סחבת את הקניות‬
‫מהאופן שבו התהלכת בבית עירומה‬
‫ומהמנה שהזמנת לארוחת הערב..."‬
‫"...והחיוך שלי התמזג עם שלך‬
‫חיכיתי לך, אבל לא ציפיתי לזה‬
‫תישארי קרובה אליי ותתרחקי ממני..."‬
‫תודה. אין לי מה לומר.‬
‫זה כבד?‬
‫נחמד מצידך לעזור לי.‬
‫לא היית צריך.‬
‫אתה לא רק נחמד, אתה גם טוב לב.‬
‫אבא שלך אמר לי גם את זה.‬
‫איך אומרים "טוב לב" בגרמנית?‬
‫פרוינדליך.‬
‫מה קרה?‬ ‫-כלום.‬
‫אני אוהבת לשמוע אותך מדבר גרמנית.‬
‫זה האוהל שלי.‬
‫זה?‬
‫שלושתכם ישנים שם?‬ ‫-לא, ההורים שלי ישנים באוהל הגדול.‬
‫נתנו לך לישון לבד?‬ ‫-ברור.‬
‫כדי שאוכל להזמין מישהו להצטרף אליי.‬
‫אבא שלך לא סיפר לי את הדבר הכי חשוב.‬
‫מה?‬
‫שאתה כזה חתיך!‬
‫שים את זה שם.‬
‫תודה.‬
‫אני הולכת להתקלח.‬
‫נתראה מחר?‬
‫רגע. אין לי את המספר שלך. איפה ניפגש?‬
‫בסביבה. נתראה.‬
‫בסדר.‬
‫אמרתי לך שאפשר לשמוע את זה.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫סליחה, אני מחפשת חברה שלי שעובדת פה.‬
‫היא כבר הייתה אמורה לסיים, אבל...‬ ‫-את מתכוונת לסאמי?‬
‫כן.‬ ‫-את סופיה, החברה שלה?‬
‫כן.‬
‫היא עזבה מוקדם היום.‬ ‫-קרה משהו? היא לא אמרה לי.‬
‫כן, טוב...‬ ‫מה שקרה זה שאלה, הבחור שהיא מחבבת,‬
‫בא הנה לדבר איתה והביא לה פרחים.‬
‫יפים, נכון?‬
‫ואז היא עזבה.‬ ‫נראה לי שהיא סוף סוף הכירה ברגשות שלה.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫בסדר, אני מכבה הכול.‬ ‫-טוב.‬
‫בסדר.‬
‫מילאנו את חובתנו להיום.‬
‫ביי, לוריס.‬ ‫-ביי, טיטי.‬
‫מה זה החיוך הזה?‬ ‫-איזה חיוך?‬
‫זה.‬
‫מה זה?‬ ‫-סתם, אבא.‬
‫אני מכיר את החיוך הזה.‬
‫"סתם, אבא."‬
‫כל הכבוד!‬
‫שיט.‬
‫שיט, כבר מאוחר!‬
‫מאוחר?‬ ‫-כמעט חצות.‬
‫אז מה?‬ ‫-רגע.‬
‫אז...‬
‫שיט.‬
‫בסדר...‬
‫מה אתה עושה?‬
‫תכבי אותו.‬
‫קדימה.‬