A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Kávé.
Kukoricapehely.
- Apa! - Igen?
Elmondod még egyszer?
„Trombitás.”
És a lekvár Anyának.
Apa?
A trombitás is egy foglalkozás?
Igen, drágám.
- Legalábbis, szeretném, hogy az legyen. - Anya mit csinál?
Anya velem énekel.
És Blue?
Blue nem csinál semmit.
- Apa! - Igen?
Blue miért egy színről kapta a nevét?
A Kind of Blue-ról kapta a nevét.
A világ legjobb trombitásának albumjáról.
Nem te vagy a világ legjobb trombitása?
Nem, Summer. Nem én vagyok a legjobb.
- Biztos? - Igen, biztos.
Jól van.
Figyelj, idehozom a kocsit.
Addig várj meg itt, oké? Mindjárt jövök.
Fogd csak!
Így majd...
- hallgathatsz egy kis zenét. - Jó.
- Nyomd meg a „Play” gombot! - Oké.
- Szia, kis trombita! - Viszlát, harsona!
És mások nyárnak hívják
Ezt a nyarat
Ami nélküled telik
Nem tudják, hogy minden nap
Az emlékeim hozzád húznak
A sós, tengeri illat
Ami már elszállt, elillant
Miért nem jössz vissza ?
Közelebb hozzám...
Szia, drágám! Hogy vagy?
Nagyon sajnálom, de nem tudok hazamenni.
Biztos elfoglalt vagy, de hívj majd fel, ha tudsz,
hogy beszélgethessünk!
Tudod, hogy szeretlek.
Te vagy a kislányom.
Szia!
Summy Bennati kisasszonyt várják a kávézóban!
Summy Bennati!
- Sandro! - Szia, kislány!
- Hali! Láttad Anyát? - Nem, itt nincs senki.
Boldog szülinapot
Boldog szülinapot, drága Summy
Boldog szülinapot
Boldog szülinapot!
- Boldog születésnapot! - Isten éltessen!
Ne már, Anya!
Mondtam, hogy ne.
Tudom.
Na, fújd el!
- Fújd el! - Gyerünk már!
Mindjárt elolvad a gyertya.
Na, fújd már el!
Ki ez a pasas?
Barátok Anyával.
Kicsit lúzernek néz ki.
Így próbálja megnyerni anyámat.
Rájött, Anya imádja a menthetetlen eseteket.
Edo miért nincs itt?
Biztos az apjával van.
Összevesztetek?
- Nem. - Kivehette volna a mai napot.
Magyarázd már el, mert ez nem mentség!
- Apáddal beszél? - Valószínűleg.
- Meghallgatom. - Nagy kérés volt?
Komolyan, túl sokat kértem?
Nem, te... a kurva életbe, figyelj már! Megígérted nekem, érted?
Megígérted!
Ma van a kibaszott 18. szülinapja, és megesküdtél, hogy eljössz.
- Ezt szeretném. - Jó választás. Nem próbálod fel itt?
Hülye vicc volt... Húsz eurót kérnék.
Köszönöm!
- Nagyon köszönjük! - Viszlát!
Viszlát!
Edo, láttad a csajt? Micsoda mosoly és test...
Apa, elég volt!
Neked gondoltam. Úgy tűnt, jó teste van.
- Mit szöszmötölsz azzal állandóan? - Bonyolult üzenetet írok.
- Meddig tart még? - Egy darabig.
Egy lánynak írsz?
Summernek.
Éhes vagyok, te meg szomjas. Menjünk a kávézóba!
- Én szomjas? - Látom rajtad.
- És az üzlettel mi lesz? - Bezárjuk.
- Hogyan? - Mit „hogyan”?
Mutatok egy kis varázslatot!
Így kezdődik...
Látod? Bezárt az üzlet. Menjünk!
- És ha jön valaki? - Ha valaki jön...
Halt már bele valaki, hogy fél órával később vett papucsot?
Nos? Nem? Akkor menjünk! Látszik rajtad, hogy szomjas vagy.
- Na? - Miféle ajándék ez?
Hogy érted? Ez egy gitár.
- De ez a tiéd. - Csak volt. Mostantól a tiéd.
- Nem tudok gitározni. - Pontosan!
- Megtanítalak. Hát nem szuper? - Oké.
És Apától is kapod.
Ez a te gitárod. Nem Apától kapom.
Tudom, hogy ez nem nagy buli,
- de ma este talán... - Summy foglalt ma este.
Jól van, akkor mikor ünnepelhetünk? Hétvégén?
- Tökéletes! - Sütök tortát.
- Okés. - Jól van.
- Szia! - Sziasztok!
Majd hívj!
Ne felejtsd el az estét!
- Este találkozunk. - Aha.
Úgy talán nem fogsz rá gondolni.
- Kire? - Mégis kire?
Ha Aléra gondolsz, 18 napja nem hallottam róla.
- Már 18 napja? - A mával együtt, 19.
Szerinted normális, hogy számolod a napokat?
Gyere, el fogsz késni!
Ne már, Anya! Csukd be az ablakot!
Ale...
Elég volt!
Borzasztó így látni téged. Légyszi, szedd össze magad!
Hé...
Elmondod, mi a baj?
Miért, mi a baj?
Jól vagyok.
Mi a baj...?
- Találkoztál apáddal? - Nem.
Mikor akarsz menni? Ma fog elutazni.
- Jesszusom... - Később beugrom.
Nem csak ő a gond, igaz?
Mi a baj?
Maddalena?
Szakítottatok?
Igen, de nem erről van szó.
Ale...
Annyira szomorú így látni téged!
Gyerünk, kelj fel! Lehelj egy kis életet magadba!
Ez biztos a tiéd.
Mennem kell.
- Takaríts fel, mielőtt elmész, légyszi! - Jó. Szia!
Tudod, Edo...
Summy még nem jött rá, hogy mennyire kedvel.
Végtére is, fiatalok vagytok. Ehhez idő kell.
Mennyi idő?
Minden nyár más.
Ez mit akar jelenteni?
- Nem minden nyár ugyanolyan. - És az idei milyen?
Ez nem a ti nyaratok.
Szóval tégy meg valamit a kedvemért!
Érezd jól magad idén nyáron!
Különben bánni fogod. A tükörbe nézel majd, és így szólsz:
„Istenem, mekkora idióta voltam!”
Érted?
Nézd csak!
Új nyaralók érkeztek.
Ők a legjobb szeretők mind közül.
Jönnek, és mindenről megfeledkeznek.
Nincs több család, gyerekek, férj, pasi, munkahely... Mintha semmi sem számítana.
Aztán úgy beléd szeretnek, mint senki más.
Egyetlen éjszakára, és ennyi.
Reggel, mire kinyitod a szemed...
Eltűnnek.
Anya is nyaraló volt.
Ő más történet.
Mindegy, visszamegyek az üzletbe. Te idd csak meg az italod!
- Jól van? - Oké. Szia!
SZIA, SUMMY, HOGY VAGY?
HALI...
CSÁÓ, MIZU?
- Mi a helyzet, Mick? - Szeva!
- Csáó! - Szia!
- Hogy vagy? - Jól, és te?
Remekül.
- Elutaztok? - Szabadedzésünk lesz holnap.
Figyelj...
Az asseni verseny szuper volt.
- Láttalak. Remek voltál! - Köszi!
Azt hittem, nem jössz.
Itt vannak a papírok. Aláírhatod most, ha akarod.
Mit kell aláírni?
A szerződésem megszüntetését.
- Majd ott megvárlak. - Jól van.
- Szeva! - Szia!
Hol... Hol írjam alá?
Ahol azt írja, „aláírás”.
Remek, mostantól szabad vagy.
Ezt akartad, nem igaz?
Meg kéne köszönnöm?
Ha akarod.
Nyomás, Jacopo!
Ó, fejem műholdjai
Már tudom, minden megváltozik Átalakul, mássá változik
És soha el nem tűnik
- Summy! - Igen?
- Hát itt vagy... Beszélnünk kell. - Igen, de... nem nézek ki máshogy?
Olyan vagy, mint mindig. Gyere velem!
- Tényleg beszélnünk kell. - Mi történt?
- Tudod, mit? Beszéljünk itt! - Történt valami?
- Nem értem. - Gyere, mindjárt rájössz.
- Honnan tudtad? - Én vittem be az adataid a rendszerbe.
- Boldog szülinapot! - Boldog születésnapot!
- Srácok, a gyertya... - Gyertya...? Nálam nincs.
- Dehát ez a 18. szülinapja... - Srácok, nem számít.
Keresünk egyet.
De tényleg, Milena.
Boldog szülinapot
Ó, fejem műholdjai
Ó, műholdjaim
Ó, fejem műholdjai
Ó, műholdjaim
Mert csak az számít Ami kint történik
A fejemen kívül, odakinn
EGY ÜZENET
El tudod intézni?
Keressenek nyugodtan, ha bármilyen kérdésük akad! Viszlát!
Köszönjük!
Kedves Summy! Majdnem két órába telt, mire megírtam ezt.
Legalább 100-szor elkezdtem, aztán kitöröltem.
Nem tudtam, hogy kezdjek bele, ezért végül ezt a kezdést választottam,
a legegyszerűbbet, legátlagosabbat.
Kedves Summy!
Nem tudom, mi a helyzet veled.
Nem találkoztunk és nem beszéltünk mostanság.
Ha szeretnéd, hogy így folytassuk, azt is elfogadom.
Nem tudom, milyen érzés lehet 18-nak lenni.
Még nem tartok ott.
Talán azt érzed, hogy jobb lett a világ, mert minden lehetségessé vált a számodra.
Sokszor elképzeltem ezt a napot.
Azt hittem, veled tölthetem majd.
De az élet különös. Ez volt életem legtanulságosabb nyara.
Szóval ma külön vagyunk.
Biztos vele töltöd a napot.
A motoros sráccal.
Csak annyit akartam, hogy remélem, csodás napod lesz.
És remélem, boldog vagy.
Edo.
- Szia! - Hali!
- Biztos te vagy Edo, Loris fia. - Igen.
Nagyon örvendek! Giulia vagyok.
- Igen, de éppen indulni... - Szuper ez a hely.
Nem igazán...
Irigyellek, hogy egész évben itt élhetsz.
- Miért, merre laksz? - Vicenzában.
Ott nincsenek strandok.
Nálatok egész évben vannak.
- És tele van diszkókkal... - Koszfészek ez a hely.
Télen kihalt az egész, nyáron meg jön a turistainvázió.
Nekem tetszik.
És mindenki olyan vidám! Még apukád is.
- Honnan ismered? - Itt kempingezünk a szüleimmel.
Loris olyan sokat mesélt rólad!
Ő szólt, hogy itt talállak.
Azt mondta, megmutatod a látnivalókat.
Ja, de igazából nem sok érdekesség van.
Az kár. Tényleg beszélsz németül?
Ezt apám mondta?
Mondasz valamit németül?
- Jaj, nem... - Csak egy szót.
- Nem. - Egy szó, és megyek.
- Ez olyan kínos! - Csak mondj egy szót!
Gesundheit!
Ez mit jelent?
Egészségedre!
Apukádnak igaza volt. Tényleg vicces vagy.
Te kémkedsz utánam?
- Nem, csak... - De, kémkedtél.
- Csak megláttalak odabenn. - Mit akarsz?
Hogy van Summy?
Ale, nem kedvellek.
Bántottad a barátnőmet, ezért nem lehetünk barátok.
Nem bántottam. Nem veszi fel, pedig rengetegszer hívtam.
Azért, mert nem kíváncsi rád. Már nem érdekled.
De miért?
Mert nem tud megbízni benned. Nem megy neki.
- Nem ülünk le beszélgetni? - Nem.
- És ha sétálnánk? - Na csáó!
Az kinek lesz?
Neki.
Ajándék?
Ma van a szülinapja.
Ma van?
Ne legyenek hülye ötleteid! Summy nem szeret ünnepelni.
Ne menj el hozzá!
Ale... komolyan!
Ale, figyelj már ide!
Ale! Hé!
Segíthetek valamiben?
Na ne!
Te vagy Blue, Summer húga!
Egek, jól megnőttél!
- A kulcsok. - Kulcsok?
Edo kulcsai. Nálunk hagyta múltkor.
Sajnos Edo elment nemrég.
Van pár elintézendő dolga.
De odaadhatom neki, ha szeretnéd.
Én akartam odaadni.
Azt hittem, látom a tesóm szülinapján, de nem jött el.
Az én hibám volt.
Megkértem, hogy maradjon az üzletben.
Tudod, tele van a kemping, ezért rengeteg a munka.
Ezért nem tudott elmenni.
De ha üzennél neki valamit...
Később beugrom majd, köszönöm!
Jól van.
Ja, és üdvözlöm Isabellát. Ezer éve nem láttam.
Jó, mindegy...
Az meg mi?
- Ajándék. - Mi ez?
Na, mutasd!
- Hadd nézzem! - Nem.
- Tudod, kivel futottam össze? - Kivel?
- Aléval. Elbeszélgettünk. - Summyról?
Aha.
Tudom.
Ale mesélte. Eléggé szenved.
Summy is.
Ale túl felszínes, hogy felfogja...
de Summy nagyon érzékeny lány.
Még kislány legbelül.
Sofia... elképesztő vagy!
Mindig csak Summyról, Aléról... másokról beszélünk.
De rólad sosem.
Talán, mert nincs mit mondanom?
Tehát nem akarsz beszélni.
Akkor inkább maradok. Na szia!
Jól van.
Ma van Summer szülinapja, és vele akartam tölteni a napot.
Kezdetnek jó lesz. És még mi van?
Dolgozik, ezért este találkozunk.
- Régebben ez volt a közös napunk. - Legalább velem töltheted a mát.
Elmosolyodtál.
Beszéltél Maddalenával?
- Ja, ő jól van. - Hányszor írsz neki naponta?
- Négy-ötször? - Négy-ötször?
Ez kiábrándító.
- Kiábrándító? Ez nagy előrelépés. - Miről beszélsz?
Rengeteg dolgot írok neki, de még szenved. Aléról szokott beszélni, és hogy szomorú.
- Ez nem feltétlen rossz dolog. - Gondolod?
Ja, ez azt jelenti, megbízik benned.
Amint túl lesz Alén, te majd jól...
- Sose adod fel, igaz? - Soha.
Ez tetszik.
A reggeli, az ebéd és a vacsora 7.30-tól 10.30-ig,
12.30-tól 14.30-ig és 19.15-től 21.35-ig van.
Jó, köszönjük, Summer!
- Szívesen! - Summer! Milyen szép név!
Köszönöm! Viszlát!
Arrafelé kéne lennie... vagy nem.
Nem tudom... Nézd meg a medencénél, talán ott van.
- A medencénél? - Aha, igen. Na szia!
Summer? Te meg mit csinálsz ott?
Hát, én csak... Épp kerestem...
- Azt az izét a nevemmel. - A névtábládat?
A névtáblámat, igen. Itt is van!
Ezt itt! Megtaláltam.
- Akkor kelj fel! - Jó.
Na szia!
- Szívesen segítek bármiben. - Rendben.
Ale végül csak megtalált?
- Kibékültetek? - Nem.
- De elfogadtad a csokrot. - Nem...
Pedig nekem úgy tűnik.
Azért hoztam el, mert ott hagyta. Neked adom. Nekem nem kell.
- Te kaptad. - Fogd csak!
- Olyan szépek! - Én kidobnám.
Jó, ha ragaszkodsz hozzá...
Van hozzá üzenet.
Tessék! Manapság már senki sem ad virágot.
Legalábbis, én senkitől sem kaptam.
Kicsit régimódi, de nagyon romantikus.
Miért menekültél el?
Nem tudom.
Megértem, ha félsz,
de mi a legrosszabb, ami történhet?
Az embernek előbb-utóbb kockáztatnia kell, nem?
Olyan szépek!
Nem tetszik?
Nagyon romantikus, Dario. Bár nekem írnának ilyen számot!
Tényleg?
„Csiganyál.”
- Csiga-micsoda? - Csiganyál. Ez a szám címe.
Tudod...
Ez olyan, mint a nyomok, amiket magunk után hagyunk.
Mindenkinek megvan a saját útja.
A csiganyálhoz hasonlóan ezt sem látod, mégis nyomot hagy.
Magunkkal hordozzuk, érted?
Ilyen az élet. Megszületsz, teszel dolgokat, és hátrahagyod őket.
- Dario, gáz ez a cím. - Igen?
- Aha. - Ja... Gondolod?
Talán dolgozhatnánk még rajta.
Kitalálhatnánk egy másikat, hogy elküldhessem.
- Mit csinálsz? - Szívességet teszek.
- Ne... Elküldted Maddának? - Naná!
Gyönyörű szám lett. Mitől félsz?
Ne! Az elején az a rész még...
- Még nem volt kész. - Késő, már elküldtem.
Ennyi.
- Most mi lesz? - Most várunk.
Tessék!
- Summer! Fáradj be! - Jó napot!
Beszélni akart velem?
Mára végeztél.
Hogy érti?
- Elmehetsz. - Miért...? Mit tettem?
Ha a névkitűzőről van szó... bevallom, nem azért voltam a földön.
Miért nem szóltál, hogy szülinapod van?
Nem tartottam fontosnak.
Hát persze, hogy az!
A 18. szülinap fontos.
Na nyomás! Érezd jól magad ma!
Köszönöm!
Isten éltessen!
Tudtam, hogy nem kellett volna elküldeni. Mondtam.
- Látta már? - Még nem.
- Akkor minek aggódsz? - Igazad van.
Mindegy. Amit Aléról mondtál...
az igaz volt.
- Hogy felszínes? - Nem.
Hogy nehéz megmondani, hogy mit akar vagy mit gondol.
Hasonlít rád.
- Látta az üzenetet. - Hadd lássam!
Éppen ír.
Ne... Fogd meg, én nem bírom nézni.
Ne mondj semmit, nem akarom látni.
Válaszolt.
Mi ez a tekintet?
- Tudtam... Megmondtam. - Azt mondta, szuper a dal.
- Tényleg? - Aha.
Még mindig ír!
Kérdezi, miért küldtem el.
Mondd el neki!
Tetszik neki a szám.
SZIA! MEGÉRTETTEM, HOGY NEM AKARSZ LÁTNI
ÉS MÉG VIRÁGOT SEM AKARSZ KAPNI TŐLEM
DE VISSZA AKAROK ADNI VALAMIT, AMI A TIÉD
BOLDOG SZÜLINAPOT
CSAK VICCELTEM
Nem szívesen ittuk a bodzalikőrt
És túl sok szószt öntöttem a tésztámra
A zoknijainkkal takartuk le a füstjelzőt
A kettes számú egyágyas szobában
Az ágyban ettünk végig Így teltek a napok
Alvás közben körbevettek A kukoricapehely-halmok
A szélgörbült esernyő alatt
Ami kettőnknek túl szűkös volt
Rendben. Akkor...
- Még itt vagy? - Ven egy kis gondom egy vendéggel.
- Mindjárt elintézem. - Jól van.
Igen, persze.
Összekevertem a lélegzetem a tiéddel
És a mosolyod az enyémmel
Vártam rád, de nem reméltem
Hogy közel maradsz Mégis távol tartasz
Összekevertem a lélegzetem a tiéddel
És a mosolyod az enyémmel
Vártam rád, de nem reméltem
Hogy közel maradsz Mégis távol tartasz
Feltűnt minden részlet Ahogy vezetsz
Ahogy a boltban a zacskót viszed
Ahogy otthon sétálsz meztelen
És ahogy a vacsorát rendeled...
És a mosolyod az enyémmel
Vártam rád, de nem reméltem
Hogy közel maradsz Mégis távol tartasz
Köszi szépen! Szóhoz sem jutok!
Nagyon nehéz?
Olyan kedves, hogy hozod!
Igazán nem kellett volna.
Szóval nemcsak rendes, de még kedves is vagy.
Apukád ezt is mondta.
Hogy mondod németül a „kedvest”?
Freundlich.
- Mi a baj? - Semmi.
Tetszik, ahogy németül beszélsz.
Az az én sátram.
Az?
- Mind a hárman ott alszotok? - Nem, a szüleim a nagyban.
- Külön sátorban alhatsz? - Persze.
Így meghívhatok bárkit, akit akarok.
A legfontosabbat nem is mondta apukád.
Micsodát?
Hogy ilyen jóképű vagy!
Tedd csak le!
Köszi!
Megyek, letusolok.
Holnap találkozunk?
Várj... nincs meg a számod. Hol találkozzunk?
Valahol... Valahol majd összefutunk.
Jól van.
Mondtam, hogy hallani őket.
- Jó estét! - Jó estét!
Elnézést, egy barátomat keresem, aki itt dolgozik.
Már végeznie kellett volna...
- Summyra gondolsz? - Igen.
- Te vagy Sofia, a barátja? - Igen.
- Summy korábban elment ma. - Történt valami? Nem szólt róla.
Igen... Az történt, hogy Ale... a srác, aki tetszik neki,
bejött ma hozzá, hozott neki virágokat.
Gyönyörűek!
Summy aztán elment. Szerintem rájött, hogy őt akarja.
- Köszönöm! - Szívesen!
- Jól van, lekapcsolok mindent. - Okés.
Jól van.
Végeztünk a mai melóval.
- Szia, Loris! - Csáó, Titti!
- Mi ez a vigyor? - Milyen vigyor?
Hát az.
- Na mi van? - Semmi, Apa.
Ismerem ezt a mosolyt.
„Semmi, Apa.”
Bravó, fiam!
Basszus!
Francba!
Basszus, nagyon késő van.
- Késő van? - Mindjárt éjfél.
- És? - Várj csak!
Jól van...
Basszus!
Lássuk csak!
Mit művelsz?
Fújd el!
Na gyerünk!
A feliratot fordította: Gorcsa Norbert