‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Copii, ea e Sofia.
‎Bun venit, Sofia!
‎Vrei să stai lângă cineva în mod special?
‎Nici nu te-ai uitat. Haide, uită-te!
‎Vrei să stai lângă ea?
‎Și eu?
‎- Poți sta acolo. ‎- Nu poate să stea ea acolo?
‎Hai, Edo! Fii un domn.
‎Bună!
‎Eu sunt Summer.
‎Summer?
‎Nu știu pe nimeni cu numele ăsta.
‎„Summer” înseamnă „vară”!
‎Mie îmi place mult vara.
‎Am câștigat...
‎Am câștigat!
‎- Te-am văzut ieșind la suprafață. ‎- Nu-i adevărat!
‎Nu-i adevărat?
‎Unu, doi, trei...
‎patru, cinci...
‎- Ai înnebunit? ‎- Scuze.
‎- Ce naiba faci? ‎- A fost o glumă.
‎Mă îneci în glumă?
‎- Glumeam. ‎- Du-te dracului, Dario!
‎Mi-am cerut scuze. ‎Ce altceva pot face?
‎Lasă-mă!
‎- Uită-te la mine. ‎- Lasă-mă în pace!
‎N-am făcut-o intenționat.
‎- Îmi cer scuze. ‎- Nu mă simt bine azi.
‎Ce s-a întâmplat? Îmi fac griji. ‎Ce-ai pățit?
‎E din cauza lui Summer.
‎Ce legătură are ea?
‎Pe măsură ce trece vara, ‎ne îndepărtăm tot mai mult.
‎Nici nu-mi mai răspunde la telefon, ‎iar când o face, se grăbește.
‎E îndrăgostită, Sofi.
‎Doamne! De ce nu-i spui ce simți?
‎Tu vorbești?
‎- Nu vezi cum te tratează Ale? ‎- Ce legătură are el?
‎Ai venit aici din cauza lui, ‎faci ceva ce nu-ți place…
‎Din cauza lui!
‎Ce aștepți, să te ia de-aici?
‎Ce știi tu? Nu m-a obligat să vin aici.
‎- Continuă să-ți spui asta. ‎- Ai înnebunit azi? Pe bune!
‎- Nu-ți dai seama cum te tratează? ‎- Cum?
‎- Se folosește de tine! Da! ‎- Poftim?
‎Iar tu te simți vinovat ‎că te-ai dat la Maddalena,
‎chiar dacă lui nu-i pasă ‎de niciunul dintre voi.
‎Du-te dracului, Sofia!
‎Nu ți-am spus ‎să vii să mă iei când termin?
‎N-am mai putut aștepta.
‎- Nu? ‎- Nu.
‎Să-ți amintesc că sunt la muncă?
‎Da, dar lifturile astea ‎se blochează mereu.
‎Da, chiar e o problemă.
‎Ale...
‎Trebuie să mă întorc la muncă.
‎- Bună dimineața! ‎- Bună dimineața!
‎- La ce etaj mergeți? ‎- La trei. Mulțumesc.
‎PLAJA PARADIS
‎Surpriză!
‎Riccardo... M-ai speriat!
‎Ai în fața ta un om bogat.
‎Trist și singur, dar bogat.
‎Ai vândut casa?
‎Bravo!
‎Nu, stai! ‎Ce se spune la asemenea ocazii?
‎Felicitări!
‎Ba nu. La mulți ani! ‎Haide! Cum era?
‎Zi-mi când trec să te iau diseară.
‎Vreau să te scot la cină.
‎Măcar atât să fac. ‎Te-am plictisit o lună cu dramele mele.
‎- Ba nu m-ai plictisit. ‎- Zi-mi, la ce oră?
‎Nu știu, mereu termin târziu. ‎În plus, sunt în șlapi!
‎Ești perfectă!
‎O să-mi pun și eu șlapi.
‎Haide! Plec mâine.
‎Mi-am terminat treaba. ‎E ultima mea seară aici.
‎La ora 21:00?
‎- Bine? ‎- Da.
‎Ai mai fost vreodată aici?
‎Nu.
‎Cu atât mai bine!
‎- E ciudat. ‎- Ce anume?
‎Parcă am fi la capătul pământului.
‎De-aia îmi place așa de mult.
‎Uneori, aș vrea ‎să colind întreaga lume.
‎Nu mai spune!
‎E ciudat c-am călătorit ‎așa de puțin la viața mea.
‎Mi-am petrecut toată viața aici.
‎Înțelegi?
‎SUMMY, UNDE EȘTI? MI-E DOR...
‎MARIA, 19 ANI
‎ANGELA, 18 ANI
‎GIUSY, 22 DE ANI
‎ALEXANDRA, 17 ANI
‎LIDIA, 18 ANI
‎Salut.
‎Blue!
‎- Salut. ‎- Ce mai faci?
‎Bine. Tu?
‎Edo, am înțeles.
‎Ce anume?
‎De ce nu mai vii la noi.
‎M-am gândit zilele astea, ‎cât te-am așteptat.
‎Blue, chiar n-am timp să trec pe la voi.
‎- Am treabă... ‎- Din cauza lui Summy, nu?
‎Ești îndrăgostit de ea.
‎Eu ce vină am? ‎De ce nu mai suntem prieteni?
‎Ba sigur că suntem prieteni!
‎Doar că, deocamdată...
‎mi-e imposibil.
‎Blue, e complicat!
‎E al naibii de complicat....
‎Credeam că nu-ți place plaja.
‎- Nu. ‎- Zău? Uită-te la tine!
‎Credeam că urăști vara în general.
‎Să te scalzi, să te bronzezi...
‎Să trândăvești... Din astea.
‎Mă mai apucă și pe mine.
‎Dar nu mereu.
‎- Când eram mică, iubeam vara. ‎- Da?
‎Era anotimpul meu preferat.
‎Eram tot timpul împreună.
‎Eu, mama, tata și Blue.
‎Ne petreceam timpul râzând, glumind, ‎pierzând vremea...
‎Apoi, am crescut și mi-am dat seama ‎că tata era trist atunci.
‎De ce?
‎Fiindcă nu făcea ce voia cu adevărat.
‎El e muzician.
‎- Tare! La ce instrument cântă? ‎- La trompetă.
‎Dar știe să cânte la toate instrumentele.
‎- Deci e talentat. ‎- Foarte talentat.
‎Și mama ta?
‎Mama mea...
‎cânta și ea.
‎Aveau o trupă împreună.
‎Apoi, m-am născut eu.
‎Ea a trebuit ‎să-și găsească o slujbă normală,
‎în timp ce tata și-a urmat pasiunea.
‎Și, până la urmă, a reușit.
‎De atunci, nu prea-mi mai place vara.
‎De ce?
‎Tata pleacă în iunie ‎și se întoarce în septembrie.
‎Ți-e dor de el?
‎Nu-mi mai e.
‎N-o să mă rănești, nu?
‎Fiindcă, te avertizez, nu sunt genul.
‎N-am de gând să plâng, să sufăr,
‎să te văd plecând ‎și să te aștept să revii.
‎Nu fac așa ceva.
‎Dacă asta e intenția ta, ‎mai bine spune-mi-o acum.
‎Și o lăsăm baltă.
‎Ne strângem mâna și gata.
‎Deci? Ce zici?
‎Nu mă face să pierd timpul. Fii sincer!
‎Cred că mă îndrăgostesc de tine.
‎Nu zici nimic?
‎Scuze, poate c-am exagerat. Eu doar...
‎Când ești aici, cu mine
‎Camera asta nu mai are pereți
‎Dar are copaci
‎O infinitate de copaci
‎Când tu ești lângă mine
‎Tavanul ăsta mov
‎Nu, nu mai există
‎Văd doar cerul de deasupra noastră
‎Pe când noi stăm aici
‎Abandonați
‎De parcă n-ar mai exista nimic
‎Ce enervant!
‎- Mă sună întruna. ‎- Răspunde-i.
‎Ce faci, Dario?
‎Da, dar... Nu pot să vorbesc acum.
‎Da, vorbim mai târziu.
‎Bine. Pa!
‎- La nouă și jumătate? ‎- La zece.
‎- Da.
‎- Bine. Pa! ‎- Pa!
‎Ce e?
‎Bună seara.
‎Da.
‎Da, desigur.
‎Nu, n-am spus nimănui.
‎Bine.
‎În regulă. Pe curând!
‎- Ce faci? ‎- Nimic special.
‎Toate bune?
‎Mai știi când frate-tău a zis ‎c-a găsit un extraterestru în garaj?
‎- Era prin clasa a patra. ‎- Da, îmi amintesc.
‎Ce-a zis, mai exact ?
‎Că l-a găsit la Villa Borghese, ‎că se rătăcise și el l-a adus acasă.
‎- Altfel, ar fi enervat poliția. ‎- Da!
‎- Ce tăntălău! ‎- Genial!
‎Tocmai văzuse ‎E.T. ‎și a inventat totul, ‎ca să ne sperie.
‎Da.
‎De ce te-ai gândit la asta?
‎Nu știu.
‎Îmi revin în minte o groază de amintiri.
‎Lucruri mărunte, ‎pe care credeam că le-am uitat.
‎Summy o fi de vină.
‎Cum adică?
‎Nu știu. ‎Are un efect ciudat asupra mea.
‎Nu m-am mai simțit niciodată așa.
‎Se vede.
‎Dar asta e bine, nu?
‎Da.
‎Dar tu? Ce-ai mai făcut?
‎Am ceva să-ți spun.
‎Stai!
‎Maddalena.
‎Nu, stai!
‎Am înțeles.
‎- Știu. ‎- Ce știi?
‎- Nu, adică... Mi-am dat seama. ‎- De ce anume?
‎- De când am găsit clipul în calculator. ‎- Ce clip?
‎Poate că trebuia să-ți spun,
‎dar nu știam dacă vrei să discutăm.
‎Îmi explici despre ce vorbești?
‎Asta încerc să fac.
‎Am găsit un clip cu Maddalena ‎în calculatorul tău, dar din greșeală.
‎Te-ai uitat în calculatorul meu? ‎Ce fel de prieten ești?
‎N-am făcut-o intenționat.
‎A fost o întâmplare.
‎Dar nu asta e ideea.
‎Dacă vrei să-ți încerci norocul, ‎pe mine nu mă deranjează.
‎I-auzi! Am nevoie de permisiunea ta?
‎Nu, n-am vrut să zic asta.
‎Eu, unul...
‎Nu pot face nimic ‎fără permisiunea ta, nu?
‎Ce tot spui acolo?
‎- Dario! ‎- Știi ce?
‎O să mă dau la ea, ‎ca să nu-ți mai bați capul.
‎- Calmează-te! ‎- Nu mă calmez.
‎Te sfătuiesc să te calmezi.
‎Fii atent! Am venit aici pentru tine. ‎Mi-am părăsit căminul.
‎Am venit cu tine, ‎dar mi-ai spălat creierul.
‎Mi-ai promis că mă iei în echipă. Deci?
‎Nu știi nimic, bine?
‎Ba știu totul.
‎Ce știi?
‎Că, de când ești cu ea, ‎ai dat cu piciorul la tot.
‎Ești un idiot.
‎Iar tu ești invidios.
‎Ce naiba faci?
‎Ai înnebunit?
‎Ți-ai pierdut mințile.
‎Nu știam că e cineva acasă.
‎Stai liniștită. Nu știu ce fac, oricum.
‎Ieși diseară?
‎Da. Riccardo și-a vândut casa, ‎așa că sărbătorim, ieșim la cină.
‎Nu mai știe cum să se dea la tine.
‎Haide! E doar un prieten. ‎Nu s-ar da la mine.
‎Ieși în oraș?
‎Da, mai târziu.
‎Interesant...
‎- Mamă? ‎- Ce e, scumpo?
‎Teoretic, când devine un om adult?
‎Teoretic...
‎depinde.
‎Depinde.
‎Când nu-ți mai place ‎în parcul de distracții?
‎Nu. Uneori, și adulții merg acolo.
‎- Cum arăt? Frumos, nu? ‎- Da. Arăți grozav!
‎Ai în frigider roșii, salată de orez și... ‎Nu mai știu!
‎E târziu!
‎Ai întârziat.
‎Scuze. Nu găseam drumul.
‎De ce m-ai chemat aici?
‎Ca să vorbim într-un loc liniștit.
‎Unde nu ne vede nimeni.
‎Dar eu n-am nimic de ascuns.
‎Sigur nu te întorci la curse, ‎cu tatăl tău?
‎Da.
‎Sunt sigur.
‎În regulă. Foarte bine.
‎Ia loc.
‎Ieși în oraș?
‎- Cum e? ‎- Ce anume?
‎Să ai un iubit.
‎E... ciudat.
‎Dar și frumos.
‎Bună!
‎- Cât timp am? ‎- Nu mult.
‎Dacă vrem s-o facem, trebuie să ne grăbim.
‎Alessandro...
‎Dacă te alături echipei noastre, ‎poți să iei singur decizii.
‎Și dacă aș vrea ‎să aduc pe cineva cu mine?
‎Se poate discuta.
‎Gândește-te!
‎Dario!
‎M-ai speriat cu mesajul tău. ‎De ce voiai să ne vedem?
‎Dario, ce s-a întâmplat?
‎Nu mă simt bine.
‎Fac lucruri pe care nu le vreau ‎și nu fac ceea ce vreau.
‎- Ne așezăm? ‎- Nu mă simt bine.
‎Maddalena, te iubesc.
‎Poftim?
‎Îmi pare rău.
‎Mă iubești?
‎Da, te iubesc.
‎De mult timp.
‎Îmi imaginez că-ți urez zilnic ‎bună dimineața și noapte bună.
‎Când plec de acasă, îți aud vocea, ‎dar nu ești acolo.
‎Pentru tine compun muzică.
‎Când sunt singur,
‎vorbesc cu tine.
‎Când privesc marea,
‎când beau o bere sau fumez un cui...
‎numai cu tine mi-aș dori s-o fac.
‎Te-aș întreba totul. ‎Ce gândești, cum vezi lumea…
‎și cum reușești să zâmbești așa.
‎Aș vrea să zâmbești așa numai pentru mine.
‎Mi-aș dori ‎să mă iubești și tu la fel de mult.
‎Ce zici?
‎Să facem gălăgie, oameni buni!
‎Stai!
‎Nu ne-am certat nici măcar o dată
‎- ...până să ne cumpărăm casa. ‎- Nu se poate!
‎Nu ne puneam niciodată de acord.
‎Niciodată!
‎Fii atentă.
‎Ne-am certat chiar și pe seama ‎fontului pentru interfon.
‎- Nu! Zău așa! ‎- Serios!
‎Dar văd că numai eu vorbesc.
‎Nu-ți mai tace gura!
‎Vorbesc prea mult. Gata, promit că tac.
‎Povestește-mi despre tine.
‎Ce să-ți povestesc?
‎Despre vremea când erai dansatoare.
‎N-am fost...
‎N-am fost dansatoare! ‎Am fost cântăreață.
‎I-auzi!
‎- Vezi câte nu știu despre tine? ‎- Multe.
‎Oricum, am renunțat de mult la muzică.
‎- Îți lipsește? ‎- Da, puțin.
‎Ți-o fi fost greu să renunți.
‎La început, da.
‎Dar te obișnuiești.
‎Sau poate... Nu știu. ‎Te obișnuiești cu faptul că-ți lipsește.
‎Te obișnuiești...
‎Gândește-te puțin!
‎Bine.
‎E ceva ce nu te-am întrebat niciodată.
‎- Dar aș vrea... ‎- Te ascult.
‎Bine.
‎Ce relație ai cu soțul tău?
‎Nu suntem căsătoriți.
‎Și trecem printr-o perioadă grea.
‎Care durează de mult timp.
‎Ideea e că mi-e dor...
‎de o viață normală.
‎Înțelegi?
‎O viață normală. Ca acum!
‎Asta e!
‎Noroc!
‎Sănătate!
‎Locuiești aici tot anul?
‎Și cum e?
‎Normal.
‎Nu te plictisești iarna?
‎Ce-ar fi să nu ne mai depănăm ‎poveștile de viață
‎și să mergem într-un loc mai liniștit?
‎- Nu-ți face griji, plătesc eu. ‎- Ce faci?
‎- Nu vreau să te rețin. ‎- Nu! Stai!
‎Scuze, am avut o zi grea.
‎Nu mai știi nici cum mă cheamă, nu?
‎- Ba sigur că da. ‎- Cum?
‎Bine, nu-mi amintesc.
‎Nici nu m-am obosit să-ți rețin numele.
‎Oricum n-o să ne mai vedem niciodată.
‎Mă crezi o nenorocită, nu?
‎O mincinoasă superficială și insensibilă, ‎care umblă din floare-n floare?
‎Poate c-ai dreptate. Apropo, sunt Sofia.
‎Eu sunt Irene.
‎Putem s-o luăm de la capăt?
‎S-o facem ca la carte.
‎Ce zici?
‎Bine.
‎Blue! Eu plec.
‎Blue?
‎Mă bucur că mi-ai acceptat invitația.
‎De mult voiam să încerc.
‎Plăcerea e de partea mea.
‎Ce bine dansezi!
‎Tata mă înnebunea să învăț‎ liscio ‎de când eram mic.
‎S-o fi lipit ceva de mine.
‎- Ce noroc pe mine! ‎- De ce ?
‎Cred că toate fetele îți dau târcoale.
‎- Termină... ‎- Nu, serios!
‎Știi că ești foarte sexy?
‎Nu mi s-a mai spus asta.
‎Îți mulțumesc.
‎Scuze! Stai puțin.
‎- Ce e? ‎- Mă întorc imediat.
‎Blue! Ce cauți aici?
‎Edo...
‎mi-am așteptat rândul.
‎Pentru ce?
‎Cred c-ar trebui să fim împreună.
‎- Blue... ‎- Summy nu te vrea.
‎- Pot să-ți fiu eu iubită. ‎- Blue, nu așa merg lucrurile.
‎Țin la tine, dar îmi ești ca o surioară.
‎Așa va fi mereu.
‎Edo, nu vreau să-ți fiu surioară.
‎- Stai puțin, Blue! ‎- Dă-mi drumul!
‎Lasă-mă!
‎E totul în regulă?
‎Nu știu.
‎Cum ai rezistat până acum?
‎Cum?
‎Ale mi-e prieten.
‎Ești un dulce.
‎Ba nu, sunt un ratat.
‎Ba nu ești.
‎Tu așa te-oi fi simțind, dar nu ești.
‎Dario, nimeni nu mi-a mai făcut ‎o declarație așa de frumoasă.
‎Se pare că n-a funcționat.
‎Da, dar nu e din cauza ta.
‎Serios.
‎- Ți-ai găsit deja pe altul? ‎- Nu.
‎Doar că n-aș putea fi cu nimeni acum.
‎Am suferit mult.
‎Vreau să profit de vara asta ‎ca să fiu singură...
‎să-mi limpezesc mintea.
‎Am doar o curiozitate.
‎Crezi că, după ce-ți limpezești mintea,
‎noi doi am avea o șansă împreună?
‎Poate.
‎Îmi pare rău.
‎Am zis că mă întorc curând
‎Ca de fiecare dată ‎Mă întorc la ora patru
‎Și „sugrum” o Corona cu lămâie
‎Ca să nu-ți spună ce-am făcut
‎Ca acea învelitoare, cea neagră
‎Luna e albă, iar tu vei fi prisma mea
‎Ca să-mi colorez viața ‎Într-o nuanță mai deschisă
‎Cu geaca-ntoarsă pe dos ‎Semăn cu Hare Krishna
‎Am început de jos, fără niciun ajutor
‎Dar, în lumea asta, trebuie să reușești
‎Dacă ești înconjurat de bani ‎Ca de porumb
‎Probabil că ești doar o sperietoare
‎Dă-mi oxigen să respir ‎Ține-mă în suspans
‎Ajută-mă să cred ‎Că ziua asta n-a fost chiar gri
‎Când găsești nisip de-acum un an ‎Pe fundul valizei
‎Te gândești vreodată la noi doi?
‎La greșelile noastre?
‎La cei care-au râs de noi ‎Sau la stările care nasc dramă?
‎E nasol să ai 20 de ani
‎Dar ce frumos e să te temi
‎Calea e doar o linie ‎Care brăzdează orizontul
‎Cum te-ai descurcat atâta timp ‎fără curent?
‎Poftim?
‎Cum te-ai descurcat atâta timp ‎fără curent?
‎Așa, cu lumânări.
‎Frumos! E de modă veche.
‎Ce casă frumoasă!
‎Înțeleg de ce ți-a fost greu s-o vinzi. ‎E superbă.
‎Da, dar mi-am dat seama ‎că mă întristează.
‎Așa că... e mai bine așa.
‎Acum, mă simt mai bine.
‎Bravo!
‎- E foarte bine. ‎- Da.
‎Bravo! Mă bucur.
‎Ce faci?
‎Scuze, e vina mea.
‎Nu trebuia să vin.
‎Mai bine plec.
‎Nu, stai... Ne-am simțit bine.
‎Chiar foarte bine.
‎Da. Și atunci?
‎Eu sunt luată, Riccardo.
‎Mai mult, sunt îndrăgostită, ‎ceea ce e diferit.
‎Îmi pare rău că te simți singur,
‎fiindcă ești drăguț, amabil ‎și recunosc că nu arăți rău.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎Dar chiar nu pot.
‎Înțelegi, nu?
‎Alo?
‎Da, eu sunt.
‎SUMMER: 11 APELURI RATATE
‎SUMMER: PATRU APELURI RATATE ‎LA 22:05, 22:07, 22:13, 22:20
‎SUMMER: BLUE E LA URGENȚE. ‎NE VEDEM ACOLO.
‎- Unde e? Cum se simte? ‎- Doctorii sunt cu ea.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu știu. A lovit-o o mașină.
‎- Tu unde erai? ‎- Eu? Dar tu? Te-am tot sunat.
‎Summy, am ieșit și eu o seară!
‎Fix acum trebuia să se întâmple?
‎Mamă, tu ești mereu absentă. ‎Chiar nu-ți dai seama?
‎Ce cauți aici? Ți-am spus să nu vii.
‎Ai zis că ești la spital. Eram îngrijorat.
‎- Te-am sunat de multe ori. ‎- Aveam telefonul închis, nu puteam vorbi.
‎Acum, eu nu pot vorbi. Dispari!
‎Am venit aici pentru tine.
‎Blue e rănită, trebuie ‎să mă gândesc la ea. Te rog, pleacă!
‎Nu-mi ești de niciun folos. Du-te!
‎Pleacă odată!
‎Și n-ați mai vorbit de atunci?
‎Nu.
‎I-am scris de ziua ei, dar...
‎atât.
‎Erai foarte îndrăgostit.
‎Dar nu știu ce să fac cu Blue. ‎N-aș vrea s-o rănesc.
‎Crezi că poți rezolva problemele tuturor?
‎Nu pe ale tuturor.
‎- Doar pe ale celor dragi. ‎- Dar nu poți.
‎Mai ales dacă tu ești problema.
‎- Și ce să fac? ‎- Nimic.
‎Viața e simplă.
‎Crezi?
‎Da.
‎Dacă vrei...
‎da.
‎E plăcut aici, la ora asta.
‎După o noapte albă, ‎nici nu mai știu unde sunt.
‎Mie îmi place să mă trezesc devreme.
‎La ora asta, ‎parcă fiecare loc are o viață secretă.
‎Vrei să mă săruți?
‎Nu.
‎Ba da.
‎E un semn bun.
‎Deci începi să ți-o scoți din cap.
‎- Pe cine? ‎- Pe fata care-ți place.
‎Pe cea la care eviți să te gândești.
‎Ea știe?
‎E complicat.
‎Ar trebui să-i spui.
‎- Aș pierde-o. ‎- N-ai de unde să știi.
‎Ba da.
‎Știi prea multe lucruri despre mine.
‎Va trebui să te omor.
‎Sau putem...
‎să facem ceva mai distractiv.
‎- E minunat! ‎- Ce rece e apa!
‎E minunat!
‎Cum te simți? ‎Să mergem, draga mea.
‎Putem să plecăm?
‎- Mergem acasă. ‎- Bine.
‎Ia uite cine-i aici!
‎Bine.
‎- Noapte bună! ‎- Noapte bună!
‎- Bună dimineața! ‎- Noapte bună! Noi ne culcăm.
‎Corect. Noapte bună!
‎Pa!
‎N-am vrut să spun lucrurile alea... ‎N-am vorbit serios.
‎Vreau să te duc undeva.
‎- Unde? ‎- Cu asta.
‎- E nouă? ‎- E foarte veche.
‎E foarte frumoasă.
‎Hai la o plimbare!
‎- Nu pot. ‎- De ce nu?
‎Nu vreau s-o las singură pe Blue.
‎E cu mama ta.
‎Și trebuie să merg la muncă.
‎Da?
‎Vrei să te învoiesc?
‎Nu, lasă.
‎Summy... hai să mergem!
‎E important.
‎Ai încredere în mine?
‎Subtitrarea: Elena Băncilă