EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Barn, det här är Sofia.
Välkommen, Sofia.
Vill du sitta bredvid någon speciell?
Du har inte ens tittat. Seså.
Bredvid henne?
Jag då?
-Sätt dig där. -Kan inte hon sitta där?
Seså, Edo. Var en gentleman.
Hej.
Jag heter Summer.
Summer?
Jag känner ingen med det namnet.
Summer betyder sommar.
Jag älskar sommar.
Jag vann...
Jag vann!
-Du kom upp före mig! -Det är inte sant.
Inte?
Ett, två, tre...
...fyra, fem...
-Är du inte klok? -Förlåt.
-Vad fan gör du? -Det var ett skämt.
Dränker du mig som ett skämt?
-Jag skojade. -Fan, Dario.
Jag sa ju att jag är ledsen.
Lämna mig ifred.
Du...
-Titta på mig. -Låt mig vara!
Det var inte meningen.
-Förlåt. -Jag mår inte bra idag.
Vad är det? Du gör mig orolig. Vad menar du?
Du...
Det är Summer.
Vad har Summer med det här att göra?
Ju längre sommaren går, desto mer verkar vi växa isär.
Hon svarar inte när jag ringer eller så hinner hon inte prata.
Hon är kär, Sofi.
Herregud... Varför berättar du inte för henne?
Ska du säga.
-Ser du inte hur Ale behandlar dig? -Varför pratar du om Ale?
Du är här för hans skull, du gör nåt du inte tycker om...
För hans skull.
Tror du att han ska ta dig härifrån?
Du vet ingenting. Han tvingade mig inte att komma hit.
-Du lurar dig själv. -Vad är det med dig idag?
-Inser du inte hur han behandlar dig? -Hur då?
-Han använder dig när det passar honom! -Va?
Du har skuldkänslor för att du har stött på Maddalena,
men han struntar i er båda två.
Dra åt helvete, Sofia.
Skulle du inte komma efter mitt pass?
Jag kunde inte vänta.
-Inte? -Nej.
Måste jag påminna dig om att jag jobbar?
Jo, men de här hissarna brukar alltid fastna.
Det är förstås ett problem.
Jag...
Jag måste gå och jobba.
-God morgon. -God morgon.
-Vilken våning? -Tredje, tack.
PARADISSTRANDEN
Överraskning!
Riccardo... Du skrämde mig!
Du tittar på en rik man.
Ledsen och ensam, men rik.
Har du sålt huset?
Toppen!
Nej, vänta... Vad säger man?
Grattis.
Nej... Mina gratulationer. Vad säger man?
Säg bara när jag ska hämta dig.
Jag vill bjuda ut dig på middag.
Jag har tråkat ut dig med alla mina historier i en månad.
-Det har du inte alls. -Säg vilken tid.
Jag vet inte, jag slutar sent. Och jag har tofflor!
Du är perfekt.
Jag tar också på mig tofflor.
Snälla. Jag åker imorgon.
Jag har gjort allt här, det är min sista kväll.
Klockan nio?
-Okej? -Ja.
Har du varit här förut?
Nej.
Vad bra.
-Det är lustigt. -Vadå?
Det känns som att vi åkt långt bort.
Det är därför jag gillar det.
Ibland får jag lust att se hela världen.
Bara det...?
Det känns konstigt att jag har rest så lite i mitt liv.
Att jag har varit här hela mitt liv.
Förstår du?
SUMMY, VAR ÄR DU? JAG SAKNAR...
Hej.
Blue!
-Hej. -Hur mår du?
Jag mår bra. Och du?
Edo, jag fattar.
-Vad fattar du? -Varför du inte hälsar på längre.
Jag har tänkt på det när jag har väntat på dig.
Blue... Jag hinner inte hälsa på er.
-Jag jobbar... -Det är Summy, va?
Du är kär i henne.
Varför får jag lida för det? Vill du inte vara min vän?
Självklart vill jag det.
Det är bara att just nu...
...är det omöjligt för mig.
Blue, det är invecklat.
Så jävla invecklat.
Jag trodde att du inte gillade stranden.
-Nej... -Men titta på dig.
Jag trodde att du hatade sommar.
Att simma, sola...
Hänga... Allt sånt.
Lite faktiskt.
Men inte helt.
-När jag var liten älskade jag sommar. -Gjorde du?
Det var min favoritårstid.
Vi var tillsammans hela tiden.
Jag, mamma, pappa och Blue.
Vi skrattade, lekte och bara hängde... och såna saker.
Sen växte jag upp och insåg att pappa var deprimerad.
Varför då?
För att han inte gjorde det han ville.
Han är musiker.
-Coolt. Vad spelar han? -Trumpet.
Men han kan spela alla instrument.
-Han måste vara bra. -Han är jättebra.
Och din mamma?
Min mamma…
Hon sjöng.
De hade ett band.
Sen föddes jag...
...och hon tvingades hitta ett vanligt jobb...
...medan pappa fortsatte göra det han ville.
Till slut slog han igenom.
Sen dess gillar jag inte sommar längre.
Varför inte?
Pappa är borta mellan juni och september.
Saknar du honom?
Inte nu längre.
Du gör mig väl inte illa?
Jag varnar dig, jag är inte den typen.
Jag tänker inte gråta, lida, se dig ge dig iväg och vänta på dig.
Jag är inte sån.
Om du tänker göra det kan du lika gärna säga det nu.
Så gör vi slut direkt.
Vi säger hej då. Ingen skada skedd.
Så? Vad säger du?
Slösa inte tid utan säg det bara.
Jag tror att jag är förälskad i dig.
Tänker du inte säga nåt?
Förlåt. Jag gick kanske för långt. Jag bara...
När du är här med mig
Har rummet inga väggar längre
Men det har träd
Oändliga träd
När du finns bredvid mig
Det här lila taket
Nej, det existerar inte längre
Jag ser bara himlen ovanför oss
När vi ligger här
Övergivna
Som om det inte fanns något annat
Vad jobbig han är.
-Han ringer hela tiden. -Svara.
Dario, vad är det?
Ja, men... Jag kan inte prata just nu.
Ja, vi pratar senare.
Ja. Hej då.
-Ses vi halv tio? -Tio.
-Tio.
-Okej. Hej då. -Hej då.
Vad är det?
Oj... Hej.
Visst.
Ja, självklart.
Nej, jag har inte sagt ett ord.
Okej.
Okej. Vi ses senare.
-Vad gör du? -Det vanliga, vad tror du?
Är allt bra?
Minns du när din bror sa att han såg en utomjording i garaget?
-I fjärde, femte klass. -Ja, jag minns.
Vad sa han exakt?
Han hittade den i Villa Borghese och tog hem den
-för att gömma den för polisen. -Ja, så var det!
-Vilket geni! -Vad kul.
Han hade sett ET och hittade på det för att skrämma oss.
Ja.
Varför tänkte du på det?
Jag vet inte.
Jag har många minnen som kommer tillbaka.
Små saker som jag trodde att jag hade glömt.
Det måste vara Summy.
Vad menar du?
Jag vet inte. Hon har en konstig effekt på mig.
Jag har aldrig känt så här förut.
Det syns.
Men det är bra, eller hur?
Ja.
Du då? Vad händer?
Jag har nåt att berätta.
Vänta.
Maddalena.
Nej, sluta.
Jag fattar.
-Jag vet. -Vadå?
-Nej, jag menar... Jag har förstått det. -Förstått vadå?
-Ända sen jag såg videon i din dator. -Vilken video?
Jag borde kanske ha sagt nåt...
...men jag visste inte hur du skulle ta det.
Kan du förklara vad du pratar om?
Det är ju det jag gör.
Jag hittade en video av Maddalena i din dator, men av en ren slump.
Snokar du i min dator? Vad är du för en jävla vän?
Lägg av, jag gjorde det inte med flit.
Jag såg den av en slump. Men det är inte poängen.
Om du vill stöta på henne är det okej med mig.
För att jag måste ha ditt tillstånd, eller vadå?
Nej, så menade jag inte.
Men för mig...
Så jag måste ha ditt tillstånd för allt?
Va? Vad pratar du om?
-Dario... -Vet du vad?
Jag kanske stöter på henne så slipper du bry dig.
-Lugna dig. -Fan heller.
Jag skulle coola ner om jag var du.
Lyssna på mig. Jag kom hit för din skull. Jag åkte hemifrån.
För att följa med dig. Men du snackade bara skit.
Du sa att jag skulle ingå i teamet.
Du vet ingenting, okej?
Jag vet allt.
Vad vet du?
Att sen du blev ihop med henne har du sabbat allt.
Du är en idiot.
Du är bara avundsjuk, för fan.
Vad fan gör du?
Är du inte klok?
Du är galen.
Jag visste inte att du var här.
Det gör inget. Jag vet ändå inte vad jag gör.
Ska du gå ut ikväll?
Ja. Riccardo har sålt huset så vi ska fira och gå ut och äta middag.
Han säger vad som helst för att stöta på dig.
Han är bara en vän. Han skulle inte stöta på mig.
Ska du gå ut?
Ja, senare.
Intressant.
-Mamma? -Vad är det, sötnos?
Tekniskt sett, när kan man säga att man är vuxen?
Tekniskt sett…
Det beror på.
När man inte gillar åkattraktioner längre?
Nej, för ibland gillar vuxna sånt också.
-Hur ser jag ut? Snygg, va? -Ja, jättesnygg!
I kylen finns det tomater, rissallad och... Jag har glömt!
Det är sent!
Du är sen.
Förlåt, det var svårt att hitta.
Varför ville du träffas här?
Så att vi kan prata ostörda.
Där ingen kan se oss.
Men jag har inget att dölja.
Är du säker på att du aldrig vill tävla med din pappa igen?
Ja.
Jag är säker.
Okej, då så.
Sätt dig.
Ska du gå ut?
-Hur är det? -Vadå?
Att ha en pojkvän.
Det är... konstigt.
Men bra också.
Hej.
-Hur lång tid har jag på mig? -Inte länge.
Vi måste göra det nu om vi vill göra det.
Alessandro...
Går du med i vårt team gör du äntligen saker på ditt sätt.
Och om jag vill ta in nån i teamet?
Vi kan diskutera det.
Tänk på saken.
Dario!
Jag blev orolig av ditt sms. Varför skrev du: "Vi måste ses"?
Dario, vad är det?
Jag mår inte bra.
Jag gör sånt jag inte vill göra och jag gör inte sånt jag vill.
-Kan du inte sätta dig? -Så jag mår dåligt.
Maddalena, jag älskar dig.
Va?
Förlåt.
Älskar du mig?
Ja, jag älskar dig.
Jag har gjort det länge.
Jag vill säga god morgon och god natt till dig varje dag.
När jag går hemifrån hör jag din röst, men du är inte där.
Jag skriver min musik till dig.
När jag är ensam,
pratar jag med dig.
När jag tittar på havet,
när jag dricker en öl eller röker en joint...
...vill jag göra det med dig, bara med dig.
Jag vill fråga dig om allt. Vad du tycker, hur du ser på världen…
Och hur du kan le på det där sättet.
Och jag vill att leendet bara är för mig.
Jag vill att du älskar mig lika mycket.
Vad säger du?
Kom igen! Jag vill höra er på tre!
Vänta.
Tänk... Vi bråkade aldrig, inte en endaste gång,
-tills vi köpte huset. -Nej.
Vi var inte överens om nånting!
Ingenting. Inte minsta lilla sak.
Lyssna på det här...
Vi bråkade om typsnittet på vårt namn på porttelefonen.
-Nej! Kom igen... -Jo, det är sant!
Men det är ju bara jag som pratar.
Ja, du pratar mycket.
Jag pratar för mycket. Jag lovar att hålla tyst.
Så du kan berätta om dig.
Vad kan jag säga?
Berätta om när du var dansös.
Jag har aldrig varit...
Jag var inte dansös. Jag var sångerska.
Javisst ja!
-Du ser hur mycket jag vet om dig. -Mycket.
Hur som helst, jag slutade för länge sen.
-Saknar du det? -Ja, lite.
Det var säkert svårt att sluta.
Ja, i början.
Sen vänjer man sig.
Eller kanske... Man vänjer sig vid det faktum att man saknar det.
Man vänjer sig...
Fundera på det.
Okej, jag ska…
Det finns en sak jag inte har frågat dig.
-Men jag skulle vilja... -Varsågod.
Okej.
Hur är det med din man?
Vi är inte gifta.
Och... Vi har det jobbigt just nu.
Vi har haft det jobbigt länge.
Vad jag verkligen saknar...
Jag saknar att ha ett normalt liv.
Förstår du?
Ett normalt liv. Sånt som det här.
Så är det.
Skål.
Så du bor här hela året?
Hur är det?
Normalt.
Tråkigt på vintern?
Vad säger du om att vi slutar berätta om våra liv...
...och går nånstans lite lugnare?
-Bry dig inte, jag bjuder. -Vad gör du?
-Jag ska inte slösa med din tid. -Vänta!
Förlåt, det var en tuff dag.
Minns du ens vad jag heter?
-Så klart. -Vad heter jag?
Okej, jag minns inte.
Och jag försökte inte ens komma ihåg det. Eftersom vi ändå aldrig ses igen.
Du tycker att jag är en bitch, eller hur?
En ytlig, okänslig lögnhals som byter flickvän hela tiden?
Du kanske har rätt. Jag heter Sofia.
Jag heter Irene.
Ska vi börja om?
Och göra det på rätt sätt?
Vad säger du?
Okej.
Blue, jag går ut.
Blue?
Tack för att du gick hit med mig. Jag har alltid velat prova det här.
Ingen orsak, det är bara roligt.
Du är bra på att dansa.
Min pappa har plågat mig med liscio sen jag var liten.
Jag måste ha lärt mig lite.
-Jag har stor tur. -Varför det?
Du måste ha massvis med tjejer.
-Kom igen, sluta... -Nej, jag menar det.
Vet du om att du är sexig?
Det har ingen sagt till mig förut.
Tack.
Förlåt, vänta ett tag.
-Vad är det? -Jag kommer strax.
Blue... Vad gör du här?
Edo.
Jag väntade på min tur.
Din tur för vad?
Vi borde vara tillsammans.
-Blue... -Summy vill inte ha dig
-så jag kan vara din flickvän. -Det funkar inte så.
Jag bryr mig om dig men som en syster. Du kommer alltid att vara det.
Edo, jag vill inte vara din lillasyster.
-Vänta, Blue. Vänta. -Släpp mig.
Släpp mig!
Är allt okej?
Jag vet inte.
Hur har du kunnat hålla tyst så länge?
Hur kunde jag...
Ale är min vän.
Du är gullig.
Nej. Jag är en nolla.
Du är ingen nolla.
Du kanske tror det, men det är du inte.
Dario, ingen har nånsin sagt så vackra saker till mig.
Men det funkade inte.
Det har inte med dig att göra. Jag lovar.
-Är det nån annan? -Nej.
Jag kan inte vara tillsammans med nån just nu.
Jag har mått väldigt dåligt,
så jag vill vara för mig själv den här sommaren...
...och reda ut saker.
Bara en sak...
När du har rett ut det du vill reda ut,
tror du att det kan bli nåt mellan oss?
Kanske.
Förlåt.
Jag sa: "Jag är tillbaka snart"
Som varje gång Jag är tillbaka klockan fyra
Och halsar en Corona med citron
Hon berättar inte vad jag gjorde
Som det där omslaget, det svarta
Månen är vit och du är mitt prisma
För att färga mitt liv i en ljusare nyans
Med jackan ut och in Ser jag ut som en Hare Krishna
Vi började från botten Vårt namn betydde ingenting
I den här världen måste man klara sig
Är du omgiven av pengar Som om det var majs
Är du nog bara en fågelskrämma
Ge mig syre att andas För att hålla mig vid liv
Hjälp mig att tro Att idag inte var så grå
Som när man hittar sand Från förra året i väskan
Tänker du någonsin på oss två?
På våra misstag
Och de som skrattade åt oss Eller på humöret som gick upp och ner
Det suger att vara tjugo
Men hur vackert är det inte att vara rädd
Vägen är inget annat än en eyeliner Som ger färg åt ögats slätt
Hur har du klarat dig utan el?
Va?
Jag frågade hur du har klarat dig utan el?
Så här, med levande ljus.
Det är mysigt, gammaldags.
Det är ett fint hus.
Jag förstår att det måste ha varit svårt att sälja, för det är så fint.
Jag insåg att det bara gjorde mig ledsen.
Så det var lika bra.
Nu mår jag mycket bättre.
-Vad bra. -Ja.
-Jättebra! -Ja, jättebra.
Bra. Det gläder mig.
Vad gör du?
Förlåt, det är mitt fel.
Jag borde inte ha kommit.
Jag ska nog gå.
Nej, vänta... Vi hade trevligt.
Vi hade jättetrevligt.
Ja, så...
Jag är upptagen, Riccardo.
Jag är mer än upptagen, jag är kär, och det är annorlunda.
Jag är ledsen att du känner dig ensam
för du är trevlig, snäll och faktiskt ganska snygg.
-Tack. -Varsågod.
Men jag kan inte.
Det förstår du väl?
Hallå?
Ja, det är jag.
SUMMER: 11 MISSADE SAMTAL
SUMMER: FYRA MISSADE SAMTAL
SUMMER: BLUE ÄR PÅ AKUTEN. VI SES DÄR
-Var är hon? -Läkarna är med henne nu.
Vad hände?
Jag vet inte. Hon blev påkörd.
-Var var du? -Jag? Var var du? Jag ringde dig.
Den enda kväll jag går ut...
Av alla kvällar. Och det här händer?
Du är aldrig närvarande, inte ens när du är där. Förstår du?
Vad gör du här? Jag messade dig att inte komma.
Du sa att du var på sjukhuset, jag blev orolig.
-Jag ringde flera gånger. -Den var avstängd, jag kunde inte prata.
Nu kan jag inte prata. Försvinn.
Jag kom för din skull.
Blue är skadad. Hon är den enda som är viktig nu. Snälla, gå.
Du gör ingen nytta här. Gå härifrån.
Gå härifrån.
Och ni har inte pratat sen dess?
Nej.
Jag messade på hennes födelsedag,
men det är allt.
Du var verkligen kär.
Jag vet inte vad jag ska göra med Blue. Jag vill inte såra henne.
Tror du att du kan lösa allas problem?
Inte allas.
-Bara de jag bryr mig om. -Det kan du inte.
Särskilt om du är problemet.
-Vad ska jag göra? -Ingenting.
Livet är enkelt.
Tycker du?
Ja.
Om du vill…
Ja.
Det är fint här så här tidigt.
När jag är uppe hela natten vet jag inte ens var jag är.
Jag gillar att vakna tidigt.
Det är som om alla platser har ett hemligt liv.
Tänker du på att kyssa mig?
Nej.
Ja.
Det är ett bra tecken.
Du är på väg att glömma henne.
-Vem? -Tjejen du tycker om.
Som du gör allt för att inte tänka på.
Vet hon om det?
Det är invecklat.
Du borde berätta det.
-Då förlorar jag henne. -Det vet du inte.
Jo, det gör jag.
Du vet redan för mycket om mig.
Jag måste göra mig av med dig.
Eller...
...så kan vi göra nåt roligare.
-Vad härligt! -Det är jättekallt!
Det är härligt!
Hur mår du? Älskling, kom.
Kan vi åka hem?
-Vi åker hem. -Okej.
Titta vem som är här.
Okej.
-God natt. -God natt.
-God morgon. -God natt, för vi ska sova.
Javisst! God natt.
Hej då.
Jag menade inte att säga... Jag menade det inte.
Jag ska ta med dig nånstans.
-Vart då? -På den här.
-Är den ny? -Jättegammal.
Den är jättesnygg.
Dåså, vi drar.
-Jag kan inte. -Varför inte?
Jag vill inte lämna Blue ensam.
Hon är med din mamma.
Och jag måste gå till jobbet sen.
Jaså?
Ska jag ringa dem?
Nej, gör inte det.
Summy... Kom, vi åker.
Det är viktigt.
Litar du på mig?
Undertexter: Janica Lundholm