‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אבל... תחזור לפה?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫בקיץ, בטוח.‬
‫אבל יהיה מוזר אם תחזור בקיץ.‬
‫למה מוזר?‬ ‫-כי תגור ליד הים.‬
‫אבל לא נראה לי שאוכל לחזור בחורף.‬
‫כן, קשה לי להאמין שתחזור.‬
‫בייחוד בשנה הראשונה.‬
‫אבל אולי אחר כך.‬ ‫-לא תתגעגע לעיר?‬
‫לא נראה לי.‬
‫אבא אמר שאמיליה-רומאניה נחמדה.‬ ‫-אלה!‬
‫קדימה!‬ ‫-זזים!‬
‫זו נסיעה של ארבע שעות, קדימה.‬ ‫-אלה, חכה.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫בוא נגיד שבעוד כמה שנים,‬
‫כשתהיה אלוף מרוצי אופנועים,‬
‫תתקשר אליי, ואבוא לעבוד אצלך.‬
‫תהיה הסוכן שלי?‬
‫אני לא יודע איך להיות סוכן.‬
‫לא, אהיה המכונאי שלך.‬
‫אתחיל ללמוד מייד‬ ‫ואהפוך למכונאי הכי טוב בעולם,‬
‫ככה אהיה מוכן כשתתקשר אליי.‬
‫בסדר.‬
‫תהיה המכונאי שלי,‬ ‫כי אבא ירצה להיות הסוכן שלי על בטוח.‬
‫דריו! אין לך בית? בחייך, אימא שלך תדאג.‬
‫הבאת פרחים? לא, די. שום פרחים.‬
‫אני אשים אותם מקדימה.‬ ‫-לא, שום פרחים!‬
‫בחייך, הם ימותו.‬
‫נו? אתה מסכים?‬
‫זה רעיון נהדר.‬
‫אלה...‬
‫כבר מאוחר.‬
‫בכל אופן... זה יהיה נהדר.‬
‫אז סגרנו?‬ ‫-עשינו עסק.‬
‫דריו, מה אתה רוצה שאגיד?‬ ‫אני חושב שאתה עושה טעות.‬
‫אני כבר לא יודע מה אני עושה פה.‬
‫אלה הפסיק להתחרות, מה אני יכול לעשות?‬ ‫הכול התחרבן.‬
‫אני לא בטוח שאני רוצה בזה יותר.‬
‫דריו...‬
‫אם אתה רוצה לעזוב, תעזוב. אין בעיה.‬
‫אבל לפחות תחשוב על זה.‬
‫כמה ימים…‬
‫או כמה שבועות. קח כמה זמן שאתה צריך.‬
‫אני פה כבר 30 שנה.‬
‫וכל יום אני חושב,‬ ‫"די, אני מתפטר. נמאס לי".‬
‫אבל אז השמש זורחת, ואני פותח את התריסים...‬
‫ורואה את היפהפיות האלה.‬
‫הידיים שלי זזות מעצמן, והזמן טס.‬
‫תראה, אתה טוב בזה.‬
‫אתה קצת עצלן...‬
‫אבל אתה טוב.‬
‫נתראה, פיירו.‬
‫דריו.‬
‫אתה לא זקוק לאלה כדי לעבוד על אופנועים.‬
‫אתה יכול להצליח בכוחות עצמך.‬
‫אלה‬‫...‬
‫יהיה בסדר. אתה מוכן?‬
‫מוכנים?‬
‫נו?‬ ‫ -היכון...‬
‫קדימה!‬ ‫-צא!‬
‫תספר לי לאן נוסעים?‬
‫לאנשהו.‬
‫אתה אומר את זה כבר שעה, ועוד לא הגענו.‬
‫זו הפתעה.‬
‫אין לי מצב רוח למשחקים. אני עייפה ומודאגת.‬
‫קח אותי הביתה.‬
‫אימא שלי לבד עם בלו. היא צריכה אותי.‬
‫ואני רוצה שתבואי איתי.‬ ‫-לאן?‬
‫לרומא.‬
‫לרומא?‬ ‫-כן.‬
‫אלה, אני לא יכולה.‬ ‫-למה?‬
‫בלו פצועה, היא זקוקה לי. אני צריכה לחזור.‬
‫אולי תתקשרי אליה ותבדקי שהיא בסדר,‬ ‫כדי שתהיי רגועה?‬
‫מאז שהתחלנו לצאת רציתי לחזור הביתה,‬
‫ואני רוצה לעשות את זה איתך.‬
‫רק ליום אחד. נחזור הביתה בערב.‬
‫זה רק טיול קטן.‬
‫בחייך, זה יעשה לך טוב.‬
‫את סומכת עליי?‬
‫- בנטי -‬
‫היי.‬
‫מה שלומה?‬ ‫-היא בסדר.‬
‫היא ישנה?‬ ‫-היא ערה.‬
‫היא עם סאמי?‬ ‫-לא, סאמי לא כאן.‬
‫אדו!‬
‫היי, מותק.‬ ‫-היי, איזה.‬
‫מזמן לא התראינו. זה עצוב לי.‬
‫גם לי.‬
‫הבאתי קרואסונים.‬ ‫-תודה.‬
‫שניכם מתוקים מאוד.‬
‫אפשר להיכנס.‬
‫היי.‬
‫אפשר לשבת?‬ ‫-בטח.‬
‫במה את צופה?‬
‫כלום.‬
‫זה כואב?‬
‫לא כל כך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫למה את מתנצלת, בלו? זו ה‬‫י‬‫יתה אשמתי.‬
‫לא הייתי צריך לתת לך ללכת.‬
‫היית פעם בחדר מיון?‬
‫לא.‬
‫איך זה?‬
‫טוב, כל אחד מקבל צבע.‬
‫לבן למקרים קלים, ירוק למקרים בינוניים,‬ ‫צהוב למקרים חמורים יותר,‬
‫ואדום למקרים חמורים שמצריכים טיפול.‬
‫איזה צבע את קיבלת?‬ ‫-אדום.‬
‫ואז הכניסו אותי לצינור‬ ‫כדי לראות אם נפצעתי בראש.‬
‫זה הרגיע אותם,‬
‫כי רק היד והברך שלי כאבו,‬
‫ופציעה ביד וברגל זה לא רציני.‬ ‫-נכון. יופי.‬
‫ומה עשית?‬
‫אני... פשוט חיכיתי.‬
‫ו…‬
‫הבנתי שזה היה טיפשי מצידי.‬
‫אל תדברי ככה.‬ ‫-לא.‬
‫זאת האמת.‬
‫לא הגיוני להגיע לחדר מיון בגלל אהבה.‬
‫חשבתי על זה.‬
‫זה בסדר אם אתה לא אוהב אותי.‬ ‫ -בלו, זה מסובך...‬
‫אבל אני עדיין אוהבת אותך. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫כשאתגבר על זה, אגיד לך.‬ ‫הרופא אמר שזה יעבור.‬
‫זה כל מה שהוא אמר?‬ ‫-לא.‬
‫הוא אמר שיורידו את התחבושות בעוד שבוע,‬
‫ושצריך לשנות את השם מקוד אדום ל"קוד בלו".‬
‫הוא אמר שזה נשמע טוב יותר.‬
‫הוא צודק.‬
‫בלו זה שם יפה.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫ואני התגעגעתי אלייך.‬
‫איך היא נראתה?‬ ‫-היא נראתה בסדר.‬
‫זו הפעם הראשונה שהיא השתכרה.‬
‫אבל איזה נראתה קצת עייפה, נכון?‬
‫כן, קצת.‬
‫הוא לא חוזר?‬ ‫-אבא של סאמי?‬
‫אני לא יודע.‬
‫גם את כבר לא רואה את סאמי, נכון?‬
‫כן, בקושי.‬
‫לעיתים רחוקות.‬ ‫-ממש רחוקות.‬
‫ואתה?‬
‫אני? בכלל לא.‬
‫סופי...‬
‫סאמי אמרה לך משהו?‬
‫לא. על מה?‬
‫כלום. משהו שקשור אליי.‬
‫למה, קרה משהו ביניכם?‬
‫לא.‬
‫תגיד לי, אדו.‬
‫לא קרה כלום.‬ ‫-מה קרה?‬
‫לא... טוב, אני לא יודע.‬
‫פגשתי מישהי.‬
‫זה טוב.‬
‫זה הכול?‬ ‫-כן.‬
‫איך היא?‬ ‫-סתם סטוץ קיץ.‬
‫יופי.‬
‫למה הפסקת לראות אותה?‬
‫אני...‬
‫גם פגשתי מישהי.‬
‫באמת?‬
‫גם אצלי זה סתם סטוץ קיץ.‬
‫אה, בסדר.‬
‫ואין לי חשק לראות אותה.‬
‫מאז שהיא יוצאת עם הבחור ההוא...‬
‫את לא מחבבת אותו, נכון?‬
‫טוב...‬
‫לא, לא ממש.‬
‫בכל מקרה...‬
‫ביי, סופי.‬ ‫-ביי, אדו.‬
‫- פרוג'ה / רומא -‬
‫- מדה -‬
‫- מחק -‬
‫היי.‬
‫אפשר לדבר?‬
‫הייתי קצת רעה אליך.‬ ‫-בלשון המעטה.‬
‫דריו, אני מצטערת.‬
‫גם אני.‬
‫מה עליי לעשות כדי שתסלח לי?‬ ‫לרדת על הברכיים?‬
‫שתדעי, זה דווקא רעיון לא רע.‬
‫אני לא מתביישת לעשות את זה.‬ ‫-באמת?‬
‫בבקשה, סלח לי.‬ ‫-מה את עושה?‬
‫די, קומי.‬ ‫-תגיד שאתה סולח לי.‬
‫לא אקום אם לא תסלח לי.‬
‫די. אני סולח לך.‬
‫את שמחה עכשיו?‬
‫לא התכוונתי לומר את הדברים האלה.‬
‫אני חושב שהייתי צריך לשמוע את זה.‬
‫דריו, אתה צריך לדבר עם מדלנה.‬
‫תגיד לה בדיוק מה אתה מרגיש.‬
‫בלי לחשוב על זה יותר מדי.‬ ‫-כבר עשיתי את זה.‬
‫מה?‬ ‫-כבר עשיתי את זה!‬
‫מה זאת אומרת? איך הלך?‬ ‫-כן... גרוע.‬
‫כמו אגרוף בבטן.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אל תצטערי.‬
‫אילולא פגשתי אותך, לא הייתי עושה זאת.‬
‫את אשמה בכישלון הגדול ביותר בחיי.‬
‫עכשיו תורך.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אל תיתממי.‬
‫תגידי לה מה את מרגישה.‬
‫למי?‬ ‫-לסאמר.‬
‫חשבת פעם להגיד לה שאת אוהבת אותה?‬
‫בכל פעם שאני רואה אותה.‬
‫מהפעם הראשונה.‬
‫אז לכי ותגידי לה.‬
‫זה חסר טעם.‬ ‫-לא.‬
‫היי, מותק.‬
‫היי.‬
‫אני מסיימת בעוד חצי שעה.‬
‫אם את רוצה לחכות...‬ ‫-כן, אחכה שם.‬
‫היי.‬
‫אני לא עם מדה.‬
‫אפשר לשבת?‬
‫באתי לסיסי. המשמרת שלה תסתיים בקרוב.‬
‫אין בעיה. בדיוק התכוונתי ללכת...‬
‫לאן?‬
‫אבוא איתך.‬
‫לאן?‬ ‫-לאן שתרצה.‬
‫את לא מחכה לסיסי?‬ ‫-אחזור אחר כך.‬
‫נלך?‬
‫נלך.‬
‫שיט.‬ ‫-מה קרה?‬
‫ההורים שלי חוזרים.‬
‫קיוויתי לפגוש אותם.‬
‫זאת היא?‬
‫כן.‬
‫למה לא חזרת עד עכשיו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי חשבתי שזה ירגיז אותי.‬
‫אבל כל הדברים שהיו לי כאן כשהייתי ילד,‬ ‫מחברים ועד צעצועים...‬
‫אפילו הזמן עצמו.‬
‫הקרבתי הכול למען האופנועים.‬
‫אני לא יודע אם עשיתי את הדבר הנכון.‬
‫אבא שלי העלה אותי על אופנוע כשהייתי ילד‬ ‫ואמר שעליי להתחרות,‬
‫וזה מה שעשיתי.‬
‫אבל נהנית להתחרות במרוצים.‬ ‫-ברור שנהניתי.‬
‫אהבתי את זה.‬
‫כי זה משהו שנכנס לך לדם.‬
‫אתה מנצח במרוץ אחד, שניים, שלושה...‬ ‫ואתה תמיד רוצה לנצח.‬
‫זה מגוחך.‬ ‫-וכשאתה מפסיד?‬
‫כשאתה מפסיד...‬
‫אתה ברשות עצמך.‬
‫כי כולם אומרים לך שאתה חייב לנצח.‬
‫ואתה חושב שרק ככה יאהבו אותך.‬
‫אבל מאז שאנחנו יחד...‬
‫אני כבר לא מאמין בזה.‬
‫אתה לא מתגעגע למרוצים?‬
‫ברור שאני מתגעגע.‬
‫אבל...‬
‫אני מעדיף את ההווה שלי על העבר שלי.‬
‫נולדתי כאן.‬
‫הוא היה גבוה יותר בזיכרון שלי.‬
‫טוב שהתעקשת שנבוא.‬
‫אני שמחה שהחלטת לחזור לכאן איתי.‬
‫לא הייתה לי ברירה. זו הייתה הדרך היחידה.‬
‫וחוץ מזה, זו לא הסיבה היחידה שבאנו.‬
‫לא?‬
‫לא. יש עוד מקום שאנחנו חייבים לראות.‬
‫איזה מקום?‬
‫טוב... בואי איתי.‬
‫רוצה?‬
‫תודה.‬
‫גם לי הייתה אהבה בלתי אפשרית.‬
‫הייתי מאוהבת במורה שלי למתמטיקה בתיכון.‬
‫באמת?‬
‫אני הייתי מאוהבת במורה למדעים.‬
‫ראיתי אותה כל הזמן. זה היה סיוט!‬
‫אהבתי בה הכול.‬
‫השיער שלה, הגבות שלה, השפתיים שלה...‬
‫האופן שבו היא העבירה את הגיר מיד ליד.‬
‫אפילו לא הקשבתי לה,‬ ‫פשוט התמסרתי לצליל קולה.‬
‫איך זה נגמר?‬
‫נכשלתי בלימודים.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, אבל זו הייתה ברכה, כי פגשתי את תמרה.‬
‫מי זאת תמרה?‬
‫האהבה האפשרית הראשונה שלי.‬
‫השלמת עם אלה?‬
‫רבתם על מדה?‬
‫בואי נשכח מזה.‬
‫היא אמרה לך לדבר איתי, נכון?‬ ‫-לא. למה?‬
‫כדי לברר מה שלומי, כי היא מרחמת עליי.‬
‫אני לא יודעת אם היא מרחמת עליך.‬ ‫ובכנות, לא ממש אכפת לי.‬
‫באמת לא שמת לב?‬ ‫-למה?‬
‫מרטי, פשוט תגידי לי.‬ ‫קשה לי, אין לי כוח לזה.‬
‫אני מחבבת אותך, דריו.‬
‫מדה הקדימה אותי, אז חיכיתי בשקט לתורי.‬
‫רק כדי לראות מה יקרה.‬
‫אפילו שלחתי לך סימנים.‬
‫אילו סימנים?‬
‫רואה? אפילו לא קלטת אותם.‬
‫אתה יודע מה זה אומר?‬
‫רק דבר אחד.‬ ‫-מה?‬
‫שאתה לא מחבב אותי.‬
‫רגע. חכי שנייה.‬
‫רגע, תעצרי! חכי שנייה.‬
‫רק רגע.‬
‫בסדר.‬
‫סליחה. לא הבנתי. בסדר?‬
‫זו בדיוק הנקודה!‬ ‫-לא...‬
‫את צריכה להבין‬ ‫שאני סתום לגמרי בקטעים האלה.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כשמדובר ברגשות, אני סתום. בסדר?‬
‫אבל החלטתי להפסיק.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-שמעולם לא ראיתי אותך.‬
‫עד לפני רגע, כשדיברת איתי,‬ ‫מעולם לא ראיתי אותך.‬
‫ועכשיו?‬ ‫-עכשיו אני רואה אותך.‬
‫תגיד לי משהו בגרמנית, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫שני דגים נפגשים.‬
‫אחד מהם אומר, "היי!"‬
‫השני אומר, "איפה?"‬
‫זאת בדיחה, האמת.‬
‫בגדול, שני דגים נפגשים...‬
‫ובגרמנית, "היי" זה גם "כריש".‬
‫לכן זה מצחיק.‬ ‫-תמשיך.‬
‫אני מאמין שהיום אני...‬
‫אדו, חכה רגע.‬ ‫-מה?‬
‫אני לא יודעת אם אתה מוכן,‬
‫אבל אני רוצה להתקדם. מה דעתך?‬
‫ברור, ג'וליה.‬ ‫-סוף סוף!‬
‫עשית את זה כבר, נכון?‬ ‫-כן, פעם-פעמיים.‬
‫ואת?‬ ‫-קצת יותר מפעמיים.‬
‫אתה תעשה את זה, או אני?‬
‫טוב, אני אעשה את זה.‬
‫בתנאי שאצליח, כמובן.‬
‫המקום הזה מדהים.‬ ‫-מוצא חן בעינייך?‬
‫איפה אנחנו?‬ ‫-חכי ותראי.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫ערב טוב.‬
‫בואו נראה...‬
‫בבקשה.‬
‫מכאן, בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫זו הופעה?‬
‫חכי ותראי.‬
‫איזה מין הופעה?‬
‫קדימה, בואי נלך.‬
‫ערב טוב. סליחה, המקומות מסומנים?‬ ‫-כן.‬
‫יופי, תודה.‬
‫למה הבאת אותי להופעה?‬
‫כי רציתי להראות לך מישהו.‬
‫השתגעת? בשביל זה הבאת אותי הנה?‬
‫הרסת הכול.‬ ‫-היי... סאמי.‬
‫אל תיגע בי.‬
‫תירגעי. לא קרה כלום.‬
‫לא קרה כלום?‬ ‫-לא קרה כלום.‬
‫אני אחליט מתי לראות את אבא שלי.‬ ‫-אל תצעקי.‬
‫מה זה הקשקוש הזה?‬ ‫-זה לא קשקוש.‬
‫מה חשבת לעצמך?‬ ‫-שאכפת לי ממך.‬
‫בסדר? אני יודע שאת רוצה לדבר איתו,‬ ‫אבל את מפחדת.‬
‫אני לא רוצה.‬ ‫-את רוצה.‬
‫לא. ואני לא מפחדת.‬ ‫-את מפחדת.‬
‫אתה רוצה שאדבר איתו?‬
‫לא אמרתי את זה. פשוט דברי איתו.‬ ‫-ומה אגיד? "תזדיין"?‬
‫אם זה מה שאת רוצה.‬
‫לפחות ככה תגידי לו.‬ ‫-מה אתה יודע?‬
‫אני יודע שאת כועסת עליו‬ ‫כי הוא הזניח את בלו.‬
‫את חושבת שהוא מניאק,‬ ‫כי הוא אף פעם לא בבית.‬
‫ויש לך רגשות אשמה כי את חושבת ככה.‬
‫חשבתי שבאנו הנה בשבילנו.‬
‫חשבתי שהבאת אותי הנה כדי...‬ ‫-תנמיכי את הקול.‬
‫לא! אני לא אנמיך את הקול!‬
‫שיקרת לי.‬
‫זו הייתה הדרך היחידה לשכנע אותך לבוא.‬
‫אתה מניאק.‬ ‫-בסדר. אני מניאק.‬
‫זה היה יום נפלא עד עכשיו.‬
‫הלו?‬
‫היי, מתוקה! מה שלומך? הכול בסדר?‬
‫היי, אימא.‬ ‫-מה שלומך, מתוקה?‬
‫בסדר, נראה לי.‬
‫לאן הלכת? את חוזרת?‬
‫לא, אנחנו עדיין בחוץ. מה שלום בלו?‬
‫בלו בסדר.‬ ‫-גבירותיי ורבותיי,‬
‫ההופעה עומדת להתחיל.‬
‫אתם מתבקשים לשבת ולכבות טלפונים.‬
‫טוב, אימא, אני צריכה לסיים.‬ ‫-לא, רגע. מישהו רוצה להגיד שלום.‬
‫חיכינו כל היום כדי להפתיע אותך,‬ ‫אבל מאחר שאת לא חוזרת...‬
‫חכי.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫אבא...‬
‫מה אתה עושה בבית?‬
‫חזרתי. דאגתי לבלו.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אימא רצתה לדעת אם תחזרי לארוחת ערב.‬
‫לא נראה לי שאספיק. אחזור מאוחר.‬
‫אז נתראה מחר?‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. נתראה מחר.‬ ‫-נתראה.‬
‫ביי.‬
‫אז אבא שלך לבן?‬
‫אבא שלי לא כאן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ערב טוב, גבירותיי ורבותיי, וברוכים הבאים.‬
‫לפני שנתחיל, יש לי הודעה.‬
‫למרבה הצער, החצוצרן שלנו, אנתוני בנטי,‬ ‫לא יהיה איתנו הערב.‬
‫היו לו בעיות משפחתיות,‬ ‫והוא חזר הביתה כדי לטפל בבנותיו.‬
‫לכן נפתח את ההופעה‬
‫בשיר מיוחד המוקדש לאנתוני.‬
‫"סאמרטיים".‬
‫"קיץ, והחיים קלים‬
‫הדגים קופצים והכותנה גבוהה‬
‫טוב, אבא שלך עשיר ואימא שלך חתיכה‬
‫הס, תינוקת קטנה‬
‫לא‬
‫אל תבכי‬
‫קיץ‬
‫והחיים קלים‬
‫הדגים קופצים‬
‫והכותנה גבוהה‬
‫טוב, אבא שלך עשיר‬
‫ואימא שלך חתיכה‬
‫הס, תינוקת קטנה‬
‫לא, אל תבכי‬
‫קיץ, והחיים קלים‬
‫הדגים קופצים והכותנה גבוהה‬
‫טוב, אבא שלך עשיר ואימא שלך חתיכה‬
‫הס, תינוקת קטנה‬
‫לא, אל תבכי‬
‫בוקר יבוא ותפרצי בשירה‬
‫תפרשי כנפיים ותנסקי לשמיים‬
‫אבל עד אותו בוקר שום דבר לא יפגע בך‬
‫כשאימא ואבא עומדים לצידך‬
‫זה לא אומר כלום אם אתה לא חייב לשיר‬
‫לא, אל תבכי"‬