Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hvordan lever man et liv?
Min søster Ingrid var en drømmer da vi var barn.
Men jeg har alltid vært mer fornuftig.
Et presentabelt hjem sier for eksempel alt om hvem du er.
Jeg pleier å si at man skal skrive en liste.
Så gjør man én ting om gangen og legger alt der det hører hjemme.
Orden og system og et trygt hjem der man vet hvor alt ligger.
Jeg står opp klokken seks. Rydder, vasker, handler, lager mat.
Vaner og rutiner gir ro i sjelen.
Akkurat som med bestikkskuffen.
Gafler, kniver, skjeer. Den rekkefølgen må det være.
En av Kents bekjente ville hjelpe til etter en middag -
- og sorterte bestikket kniver, gafler, skjeer.
Vi er naturligvis ikke bekjente mer.
Kent tar seg av forretningene og jeg huset.
Slik har det fungert utmerket i 40 år.
Det beste jeg vet, er å gjøre det pent, -
- lage en god middag til han kommer hjem, og...
Ja, jeg trives virkelig med livet mitt.
God kveld. Her er nyhetene klokken seks.
En kvinne i 60-årsalderen ble i går kveld funnet død i sin leilighet -
- etter at naboene hadde varslet om underlig lukt.
Politiet melder at hun antakelig -
- hadde ligget død i flere uker. Ingen mis...
Ja, bis morgen. Alles gut. Ciao!
- Hei, elskling. - Det var på tide.
- Maten er nesten kald. - Ja, det... Unnskyld.
- Synes du ikke det er godt? - Det er kjempegodt.
- Hvorfor sier du ikke det, da? - Jeg sa jo det, elskling.
Det er kjempegodt.
Men, søren!
Fotballen. Takk for maten.
Kent elsker fotball mer enn noe annet.
Han sier at fotball er en metafor for livet.
Hvordan ti svette mennesker på en bane kan være en metafor for livet -
- forstår jeg ikke.
Faen!
Men man må ikke være enig om alt.
Ja!
Jeg dømmer ham ikke.
Jeg tror bare at bikarbonat løser flere problemer i verden enn fotball.
Det fjerner i hvert fall de verste flekkene du kan tenke deg.
Alle mennesker trenger en plass i livet.
Akkurat som Kent og jeg har, sammen.
Britt-Marie, hvor har du gjemt barbermaskinen?
Jeg har ikke gjemt den, jeg ryddet. Den ligger i tredje skuff.
Guten Morgen! Ja, wie geht's? Kein Problem.
Ein Moment.
Jeg må stikke. Det blir antakelig sent. Du trenger ikke vente oppe.
Kent reiser mye i jobben.
Ja, so haben wir gesagt, aber das können wir natürlich ändern.
Han jobber virkelig hardt.
Jeg blir mest stresset av å reise.
Unnskyld. Unnskyld?
- Hva gjør du? - Unnskyld!
- Se deg for! - Kjørte hun på deg?
Ja, hallo? Det er Britt-Marie Larsson.
Hjerteinfarkt?
Ja, kan jeg hjelpe deg med noe?
Ja. Britt-Marie. Jeg er Kents kone.
Å? Jeg trodde...
Ja. Britt-Marie.
Camilla.
Du finner vel veien ut selv.
Ja, så...
Ja, jeg...
... skal la dere være i fred.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Da er det kanskje like greit at du holder munn.
De fleste som lever i et forhold, må lære å håndtere hverandres svakheter.
Hvis svakhetene er tunge møbler, -
er det kanskje lettere å vaske rundt dem.
Man vet at skitten samles under dem.
Men så lenge gjestene ikke ser noe, går alt bra.
Til en dag noen flytter på møbelet...
... og alt kommer for en dag.
Da er det for sent.
Én dag om gangen, Britt-Marie. Én dag om gangen.
Ja, Britt-Marie. Hvorfor er du her?
Jeg vil ha en jobb.
Ja, altså, da skal vi se her...
Britt-Marie, du er 63 år. Er det korrekt?
Det er korrekt.
Og det er 40 år siden du hadde betalt arbeid, er det korrekt?
Ja, min siste ansettelse var som servitrise.
Du får... Jeg skal være helt ærlig mot deg.
Det finnes ikke mange jobber til en kvinne i din alder.
Eller mann, for den saks skyld.
Det eneste positive med det, -
- er at det ikke er diskriminerende sånn sett.
Men...
Kjenner du til Borg? Byen?
Eller lokalsamfunnet Borg. Har du hørt om det?
- Nei, jeg tror ikke det. - Nei? Ikke jeg heller.
De ønsker en fritidsleder. Det er tidsbegrenset, men det er en jobb.
"Det inkluderer å trene det lokale ungdomslaget i fotball."
Ja. Har du noen erfaring med fotball?
Tja...
Det føles som om halve livet mitt har handlet om fotball.
Det høres jo bra ut.
Jobben er din om du vil.
Takk.
Neste holdeplass Borg. Det er Borg neste.
Jaså.
Kaos.
Eller bortenfor all ære og redelighet, som mor pleide å si.
Én dag om gangen, Britt-Marie. Én dag om gangen.
- Hvorfor kan ikke du gå isteden? - Hvorfor kan ikke du gjøre det?
Jeg sier jo at jeg ikke kan.
Hvorfor kan du ikke bare holde kjeft?
Omar, du får klatre inn og he...
God morgen.
Det er snodig med barneansikter.
Alt er fremdeles mulig.
Søsteren min hadde et slikt ansikt.
Ingrids drømmer tok aldri slutt, og den ene drømmen overgikk den andre.
Men drømmer er drømmer, og livet er livet.
- God morgen. - Hvem er du?
Gi oss ballen.
Jeg synes det er på sin plass med en forklaring. Hva er dette?
- Helt seriøst, hvem er du? - Er du fra kommunen?
Jeg heter Britt-Marie, og jeg er den nye fritidslederen deres.
- Seriøst? - Skal du være treneren vår også?
Ja.
- Tuller du? - Oh, my God!
Nei, jeg tuller ikke. Det kan jeg love deg.
Shit.
Men hvorfor er dere ikke på skolen?
Er du frisk, eller?
- Hva er det som er så morsomt? - Det er lørdag.
Gi oss ballen.
Hvis dere rydder opp glassbitene, så får dere kanskje ballen.
Seriøst?
Skal vi inngå en overenskomst? Hvis jeg sier noe, mener jeg det seriøst.
Nå går jeg på butikken.
Når jeg kommer tilbake, hvis det da er ryddet og pent, -
- får dere kanskje tilbake ballen. Er det oppfattet?
- Er det oppfattet? - Ja!
Bra. Takk. - Hva er det du ikke fatter?
Jævla dritt.
Det er ikke slik at jeg ikke liker barn. Jeg liker bare ikke -
- at man kan si at man liker alle barn bare fordi de er barn.
Noen av dem er jo forferdelige.
Jeg liker ikke alle voksne heller. Hvorfor skulle jeg det?
- Denne er ikke vår, vel? - Nei, den er min.
Ikke min ball. Da skal vi se...
Sånn. Var det mer?
Jeg lurer på om det finnes en glassmester her i Borg?
Ja, det gjør det. Jeg er glassmesteren.
- En ordentlig glassmester, mener jeg. - Ja, du har kommet riktig.
Jeg heter Memo og fikser alt her i byen.
Alt fra post, pizza, glassmester, rør, elektrisitet, you name it!
Hva trenger du hjelp med?
Det er et vindu som har gått i stykker nede på fritidshuset.
- Er du fra kommunen? - Nei, jeg er den nye fritidslederen.
- Nå tuller du. - Nei, jeg tuller ikke.
Så du skal trene småguttene, eller barna, i fotball?
- Korrekt. - Ja vel.
Sami!
Dette er den nye fritidslederen.
- Tuller du? - Nei.
- Skal du trene laget? - Ja.
Dere kan kanskje hjelpe meg å få kontakt med den tidligere treneren?
- Fatter'n er død. - Er din far død?
Jeg har ingen far. Men den forrige fritidslederen.
Han døde av hjerteinfarkt for tre måneder siden.
De sa de skulle sende noen, men ikke en som deg.
Nei vel. Men nå er jeg her.
- Kan dere hjelpe meg med vinduet? - Selvsagt. Sami.
Du må gå og ordne vinduet som er knust på fritidshuset.
Sånn.
- Ha det bra. - Takk.
- Oi, unnskyld meg. - Se deg for.
Velkommen, Bank.
Jeg forstår ikke hva det er som er så morsomt med fotball.
Jeg har aldri hatt lyst til å sparke noe i hele mitt liv.
- Og absolutt ikke en fotball. - Sentre, da!
- Hvorfor sentret du ikke? - Hvor har du fått den fra?
Har dere en til?
Unnskyld at vi ikke ryddet, men vi har ikke tid, vet du.
- Vi må trene før cupen. - Nei, det vet jeg ikke. Hvilken cup?
- Vet du ingenting om cupen? - Nei, det gjør jeg ikke.
Det er vårt livs viktigste kamp, -
- og så sender de ei dame som ikke kan noe om fotball!
Ja vel.
Det var jo bra.
Det var det beste vi kunne få til nå.
- Vinduet kommer om ei ukes tid. - Ja vel.
Det kommer fra Karltuna. Storbyen.
- Har du jobbet mye på fritidsklubb? - Tja... Nei, det kan jeg ikke si.
Men du har masse erfaring med barn, da?
- Ja da. - Så bra.
Det har jeg også.
Hun med gul trøye og han med blå vest -
- er Vega og Omar, søsknene mine.
Jeg heter Sami.
Jeg søkte også jobben som fritidsleder, -
- men hadde ikke samme CV som deg.
Eller så ville de ikke ha en som meg.
- Sånn, det blir 200 spenn. - 200?
Ja.
Men, herregud, kan du ikke fakturere kommunen?
Beklager, vi tar bare kontanter.
Takker, det var hyggelig.
- God helg! - Ha det.
Au!
Jaså.
Å, herregud.
Hallo, hva holder dere på med? Hallo!
Hva?
Hva driver dere med?
- Vet du hvor konene er? - Konene?
Vi trenger dem til treningen.
Jeg har ryddet hele fritidshuset, -
- og så kommer dere inn og oppfører dere som en flokk grevlinger.
At dere ikke skammer dere!
Nå synes jeg at vi skal oppføre oss som siviliserte mennesker -
- og presentere oss for hverandre.
Jeg heter Britt-Marie.
- Vega. - Vega.
- Wilma. - Wilma.
- Max. Max Svensson. - Max Svensson.
Omar... Svensson.
De er brødre. Tvillinger, faktisk.
- Jeg er Padda, og det er Piraten. - Padda og Piraten.
- Og hva heter du? - Dino.
Nå har vi presentert oss. Nå kan vi vel gå ut og trene?
Nei, nå skal jeg fortelle dere -
- at det vinduet som dere knuste, har kostet meg 200 kroner.
Da er det ikke så rart om dere -
- begynner å jobbe for å betale ned gjelden?
Det kalles å ta konsekvensene.
Forstått?
Men hva vil du at vi skal gjøre, da?
Først skal dere rydde det dere har rotet til.
Så skal dere vaske vinduene.
- Men vi må trene til cupen. - Nettopp.
Ja, da får jeg vel ringe foreldrene deres.
Faen, det går jo ikke bort!
Jævla drittfarge.
- Det går jo ikke bort. - Nei.
Det burde du tenkt på før du skriblet ned hele veggen.
Det er ikke bare skriblerier.
Det der er graffiti, det er tags, og det der er skriblerier.
Ja vel. Og hva er forskjellen, om jeg tør spørre?
Skriblerier er bare for å ødelegge.
Tags er mer som en autograf for å vise at man finnes.
- Kan man ikke vise det på annet vis? - Hvorfor tror du cupen er så viktig?
- Fordi dere elsker fotball? - Nei, vi vil vise at vi er et lag.
Karltuna har ikke sluppet inn et eneste mål på flere sesonger.
Vi har ikke en sjanse. Men vi skal vise at vi er et lag.
Du må ikke gi opp.
Hvis man blander bikarbonat, eddik og sitron...
- Bikarbonat som man har i mat? - Det er løsningen på alt.
Jeg drømte aldri om noe stort da jeg var liten.
Det var Ingrid som drømte.
Det gjorde ingenting å stå i skyggen av henne.
Hennes drømmer var så store at det var plass til meg også.
- Hei! - Har det skjedd noe?
Nei.
Sven. Hei!
Jeg vil bare ønske deg velkommen til Borg -
- og si hvor fantastisk det er at du er her.
For barnas skyld.
Syltetøy. Dronningsyltetøy.
Jeg har laget det selv. Var på kurs inne i byen.
- Ja. - Ja, men... Velkommen!
Unnskyld. Jeg tenkte du kanskje trengte et sted å bo.
Du bor naturligvis hvor du vil, men dette kan være et alternativ.
Det er en veldig hyggelig dame som leier ut et rom... -
- til hun får solgt.
Altså huset. Huset er til salgs.
Jeg har hjulpet henne med å lage denne annonsen.
Ja. Nei, men huset ligger ikke så langt unna.
Jeg kan kjøre deg dit, hvis du vil.
Altså i politibilen?
Ja.
Nei, det tror jeg ikke passer seg.
Jeg kan ikke kjøre rundt som en kriminell. Nei takk.
Men takk for tipset.
Ja. OK.
Så fint det er blitt.
Ha det. Og lykke til, trener.
Trening. Ja.
Trening? Med deg?
Ja.
Dere ville jo spille på den cupen, sa dere.
Vet du egentlig noe om fotball?
Manchester United.
Du vet ikke en døyt om fotball.
Nei.
Nei, det gjør jeg virkelig ikke.
Det interesserer meg ikke spesielt heller, jeg liker bedre kryssord.
- Var det peptalken din? - Peptalk?
Ja, noe oppmuntrende man sier før en kamp, liksom.
- Ja. - Blås i det.
- Skal vi trene nå, eller? - Ja.
Hva er det dere pleier å gjøre?
Vi begynner med idioten før vi spiller.
Ja! Men da så...
Da synes jeg at vi spiller den idioten som du sa.
Hva er det?
Man spiller ikke idioten. Det er en oppvarming.
Kom, nå trener vi.
Ja!
- Vær så god. Sånn. - Jeg drikker helst fra boksen.
Ja, men her drikker vi av glass, og vi sitter mens vi drikker brus.
- Hvorfor det? - Fordi vi ikke er dyr.
Står dyr oppreist og drikker brus fra bokser?
Det vet jeg ikke.
- Hvor gammel er du, da? - Det spør man ikke om.
- Hvorfor det? - Det er aldersrasisme.
Først og fremst er det uhøflig.
- Har du noen barn, da? - Nei.
- Hvorfor ikke? - Har du noen mann, da?
- Nei. Drikk brusen din. - Har du hatt en?
Ja, det har jeg hatt.
- Hva skjedde? - Han fant en annen.
Sånn er det alltid med voksne. Ikke sant, Britt-Marie?
Nei, nå tror det er på tide med litt fotball igjen.
Ja!
Hallo! Dere må rydde opp etter dere!
Herregud.
Hjemmelaget syltetøy. Ja vel.
Det var jo hyggelig.
Jeg burde kanskje leie det rommet likevel?
Men skulle jeg kjøre i politibil? Nei, aldri!
Å, gode Gud.
Det er helt fantastisk at du har kommet hit.
Og tar deg av barna og det.
Det kan ikke være så lett å overta etter fatter'n.
Det var så tragisk det som skjedde.
Midt i sesongen.
Barna var helt knust. Men alt er mulig.
Nå har de kanskje en mulighet i cupen likevel!
- Er du også interessert i fotball? - Ja.
Noen sa en gang at man elsker fotball fordi det er instinktivt.
Kommer det en ball trillende mot deg, sparker du til den.
Jeg har aldri hatt lyst til å sparke en fotball.
Britt-Marie.
Har du noe imot at jeg ber deg ut på middag en kveld?
- Hva? - Det er en ganske fin restaurant...
Eller fin og fin, det er vel å ta i. Men koselig er den i hvert fall.
Jeg tenkte at, hvis det ikke er for mye...
Jeg kunne hentet deg.
For eksempel halv åtte i morgen?
- Klokken seks. - Hva?
Jeg spiser alltid klokken seks.
Ja vel.
Naturligvis. Klokka seks.
Hei, Bank!
- Har du henne med deg? - Ja.
Bank er praktisk talt blind.
Kjøkkenet. Men du må spise et annet sted, jeg vil ikke ha stekos i huset.
Du må holde deg borte på dagtid, for da kommer mekleren med spekulanter.
Skal jeg gå foran? Siden du er blind, mener jeg.
- Jeg er ikke blind. - Men praktisk talt blind?
Det er privat. Dit inn går du ikke.
Toalett.
Ditt rom, voilà!
500 spenn i måneden, i forskudd.
- Så du tar rommet? - Ja.
Bank var proffspiller selv. Ikke så rart med en sånn far.
Nå holder det, Sven. Var det noe mer?
Nei.
- Vær så god. - Takk.
- Ha det. - Ha det, og takk...
Takk for skyssen og hjelpen.
Det var så lite.
Vi ses.
Så det var fatter'n som var din ordentlige far?
Hvis du nødvendigvis må vite det, så var han det.
Han var faren min. Nå er han ikke det lenger.
Jeg vil bare pakke sammen huset, få det solgt og komme videre i livet.
Var det noe mer?
Ingrid sa alltid at vi skulle bo i Paris når vi ble store, jeg og hun.
I et stort hus med tjenestefolk, mente hun.
Kjendiser bodde i Paris og hadde tjenestefolk, sa hun.
"Du og jeg, Britt", hvisket hun om natten når vi lå våkne.
Det ble Borg isteden.
Én dag om gangen, Britt-Marie. Én dag om gangen.
Ja, det er strålende!
Straffe, så klart!
Nå setter vi i gang!
- Kom igjen! - Yes!
Så, fortere!
En målvakt har vi her.
Der kan du stå.
Pass målet! Sånn!
Sentre, Padda!
- Vega, der! - Sentre!
Sentre dit!
Vi har ikke trent skikkelig siden fatter'n døde. Litt dårlig form.
Jeg skjønner ikke at dere kan elske fotball så mye -
- at dere sliter dere ut.
Fotball er alt! Jeg tenker på fotball når jeg er våken, -
- og drømmer om fotball når jeg sover.
Og om en ny fotballbane, så klart.
Drømmer ikke du om noe?
Jo...
Iblant drømmer jeg om å reise.
Hvor da?
Det vet jeg ikke.
Det må være et sted?
Paris, kanskje?
Da er fotball for meg som Paris for deg.
Har du vært der mange ganger?
Nei, aldri.
Hvorfor ikke?
Vi skulle tilbringe sommeren i Frankrike.
Endelig skulle vi få se Paris!
Mamma sa at Ingrid skulle ta på seg beltet. De kranglet alltid om det.
Ingrid ville føle seg fri. Det var sånn hun var.
Full av liv.
Nei, men nå må vi vel fortsette. Opp med dere!
- Vi tar en runde til. Kom! - Bu!
Ja, men... Vær så god!
Målet er her. Dere må være her!
Bra!
Padda, pass målet nå, pass målet!
Sånn, bra!
Avspark.
Nei!
Spill sammen!
Ikke mot hverandre, med hverandre!
Omar! Omar!
Omar.
Alle sammen. Hjem til middag nå.
Hjem til middag nå. Jalla, jalla, jalla!
Vi skulle slutte nå, likevel.
Max, nå drar vi!
Er alt i orden? Herlig.
Ann-Britt!
Jeg vil gjerne snakke med deg.
Britt-Marie.
Ja. Ja, unnskyld.
Jeg vil snakke med deg.
Ja. Jeg jobber i kommunen, i fritidsforvaltningen.
- Har du trent fotball før? - Nei.
- Det var en del av jobbeskrivelsen. - Ja.
Du vet at fritidshuset skal legges ned, og vi skal rive...
Men de kan vel fortsette å spille fotball?
Det kan man ikke hindre dem i, -
- men da må de ha en ordentlig trener.
- Du har vel ingen lisens? - Lisens?
Trenerlisens?
- Nei. - Nei.
Hva sier du til dette... Vi legger ned med en gang.
Men cupen, da? De vil jo trene til cupen.
Cupen? De har det vel tøft nok? Synes du at de trenger flere tap?
- Hvem har sagt at de skal tape? - Hvem har sagt at vann er vått?
De er sjanseløse. Det forstår vel du også?
Nei.
Nei?
Nei, jeg er faktisk barnas trener nå, og det har jeg tenkt å fortsette med.
- Far vel. - Men...
Trene kan du. Men ingen lisens, ingen kamp.
Britt-Marie?
Hei!
- Jeg fikk bord klokka seks. - Klokka seks?
- Til middag. - Men jeg har vasken...
- Hvor mange grader er det? 60? - Nei, jeg tenkte 40.
- Hvor lang tid tar det? 2 1/2 time? - Nei, 2 timer og 40 minutter.
Men hvis jeg lover at vi er tilbake før du må tørketromle, hva sier du?
Oi...
Men for helvete...
Unnskyld.
Takk.
Min kone, eller min eks, likte aldri -
- at jeg trakk ut stolen for henne. Eller, det er ikke sant.
I begynnelsen likte hun det, men mot slutten syntes hun det var tåpelig -
- at vi lot som at vi fremdeles tok hensyn til hverandre.
Vi har vært skilt i to år nå.
- Er du sulten? - Nei.
- Nei vel. - Eller, ja.
Kanskje lite grann. Kanskje.
Liker du stedet?
Unnskyld. Jeg kommer snart. Jeg skal bare...
- Erik heter han. - Hvem?
Han som min kone, eller ekskone, er sammen med. Erik. Mekaniker.
Det foregikk en stund.
Jeg har prøvd å forstå det, men jeg tror ikke det spiller noen rolle.
Kent sier alltid at jeg ikke har fantasi.
Men det er ikke sant. Jeg har utmerket fantasi.
Naturligvis.
Det kreves utrolig god fantasi hvis man skal -
- late som at man ikke skjønner noe i alle år.
Jeg vasket alle skjortene som luktet parfyme -
- selv om jeg aldri bruker parfyme.
- Skål. - Skål.
For fantasien.
God kveld, kjære publikum. Dette er Buffalo Biff!
Får jeg lov?
- Takk for middagen. - Takk for dansen, sier jeg.
Byr du på en kaffekopp?
- Kaffe? - Ja.
- Vi har jo akkurat drukket kaffe. - Ja...
- Vil du ha mer kaffe? - Nei, jeg skal ikke ha mer kaffe.
Det var ikke derfor jeg spurte.
- Takk for i kveld. - Selv takk.
Nå må jeg... Jeg må henge opp klesvasken.
- Unnskyld. - Du trenger ikke si unnskyld.
Hei, elskling!
Hei.
Jeg spurte etter deg på pizzeriaen.
Det satt noen gubber der som visste hvor du holdt til.
- Kjenne du dem? - Nei. Eller jo. Ja.
- Kent heter jeg. - Sven heter jeg.
Jaså.
Jeg drar hjem, jeg.
Ha det.
Du får vel bli med inn.
Det var ganske vanskelig å finne fram.
Jeg måtte spørre etter veien flere ganger, -
- og likevel kjørte jeg av feil.
Jeg måtte snu og kjøre tilbake nesten to mil.
Legene har sagt at jeg ikke har hatt det så bra en lang stund.
Nå har jeg fått masse piller. Sånne antidepressiva, tror jeg.
Oi.
Ganske merkelig sted å havne på, er det ikke?
Hva var det moren din alltid pleide å kalle landsbygden?
Bortenfor all fortreffelighet?
Nei, bortenfor all ære og redelighet.
Ja, nettopp.
Det er jo litt ironisk at du skulle havne helt her ute.
Du som knapt har satt din fot utenfor hjemmet i 40 år.
- Jeg likte kanskje ikke å reise. - Nei.
Unnskyld. Det er over, på alvor.
Hun betydde aldri noe.
Jeg trenger deg hjemme, Britt-Marie.
Det blir liksom ikke orden på noe når du ikke er der.
Vi kan ikke kaste bort et helt liv sammen -
- bare fordi jeg gjorde noe veldig dumt.
Kent. Jeg har en jobb å gjøre her. Vi trener til en cup om noen uker.
Ja, jeg hørte det. Du har gått hen og blitt fotballtrener.
Ja.
Men jeg forstår. Du har gjort det klart.
Gjør ferdig det du må her.
Men så kommer du hjem.
OK?
Kjærlighet trenger ikke være fyrverkeri og symfoniorkester.
For de fleste av oss er kjærlighet helt andre ting.
Vaner, hverdagsrutiner, vegger, skap -
- og skuffer med bestikkrom der man vet hvor alt ligger.
Kent trenger meg. Han er min mann og jeg hans kone, tross alt.
- Hva driver du med? - Det er så rotete her, så...
Jeg har lurt på dette med fotballen.
Jeg vet ikke hvor lenge jeg blir her, -
- og det er egentlig du som kan noe om fotball.
Det er kanskje bedre om du overtar alt sammen.
Jeg tenkte bare at barna, fotballen og Borg FF betydde noe for deg...
Nå holder det. Borg FF døde med fatter'n.
La sakene mine være, og ta tak i dine egne problemer isteden.
- Hallo, coach! - Hei, Britt-Marie.
Skriv!
Velkommen.
Britney! Hvordan går det?
- Vil du ha en kebab før jeg stenger? - Nei, isj!
Nei, jeg liker ikke kebab. En kopp kaffe.
Sterk kaffe?
Jeg lurer på om du har litt portvin?
- Hva mener du? Det er ulovlig. - Jeg mente det ikke sånn.
- Jeg kan ikke servere uten bevilling. - Nei, unnskyld, det var...
Jeg bare tuller! Jeg har alltid villet spille gangster!
Herregud. Du må øve mer på vitsene dine.
Helt enig. Men jeg har ikke hatt tid, for jeg har ordnet noe.
Så, så, så...
Jeg heller det i kaffekoppen så ingen ser at det er sprit.
Sami! Coach er her. Kan du ta med de sakene som vi har fikset til henne?
Hallo, coach!
Jeg og Memo har fikset fotballtrøyer.
Hvorfor ser du så redd ut?
Unnskyld, jeg er så trøtt. Jeg setter meg litt.
Bare med kryssordet for meg selv.
Jeg forstår 100 prosent, coach. Nerver før en kamp.
Men du skal vite at alt kan snus.
Når man har vokst opp med Liverpool, vet man at alt kan snus.
Champions League-finalen, vet du.
Jeg beklager, Sami, men jeg forstår faktisk ikke hva du mener.
Champions League-finalen 2005?
Liverpool ligger under med 3-0 til pause. Alle tror det var avgjort.
Men så, helt ut av det blå, i 54. minutt -
- kommer Gerrard og nikke inn et mål.
Det tar helt av. Det blir 3-1, 3-2, 3-3. Sluttresultatet blir 3-3.
Men vi vinner på straffe. Alt kan snus, Britt-Marie.
Det høres veldig poetisk ut når du snakker om det.
Fotball er poesi for meg.
Jeg ble født i 94, det året Sverige gravde gull i USA. Det er mitt år.
Men jeg har ikke spilt fotball siden far stakk og mor...
Uansett...
Jeg tar meg av ungene nå. Fotballen får vente en stund.
Men jeg vil at du skal vite -
- at det betyr alt for Vega at du kjemper for dem.
Britt-Marie, drikker du sprit?
Ja.
Jeg er en 63 år gammel dame som ikke har noe eget hjem.
Jeg har fått en fotballcup i fanget -
- med unger som ikke har det minste tillit til meg, -
- og jeg kan ingenting om fotball.
Så, ja.
Jeg drikker faktisk litt sprit, og jeg synes det er meg vel unt.
OK, coach. Du vet best.
Her, Piraten! Dino!
Nå roer vi oss ned.
Max! Padda!
Alle gjør det. Kom igjen, Piraten. Hei og hå!
- Sentre! - Her! Omar!
- Er ikke det der offside? - Er du dum, eller?
Men hallo! Vega!
Hvordan går det med treningen, Britt-Marie?
Æsj.
Det er akkurat som du sier. Det spiller ingen rolle hva jeg gjør.
Det nytter ikke. Vi spiller drittdårlig.
Hva faen gjør de her?
Herregud! Se på dem.
- Det blir en lek. - Hva gjør dere her?
Hvis dere skal overleve cupen, må dere har litt motstand, ikke sant?
Omar! Løp inn og hent vestene!
Resten inn på banen nå! Kom igjen!
- Hei! - Hei!
- Jeg trodde ikke du ville hjelpe til. - Sami sa det så drittdårlig ut.
Sånn kan det ikke være. Man må jo hjelpe til.
- Du er vel ikke full? - Vil du ha hjelp eller ikke?
- Jo. - Jeg tenkte vel det.
Da kjører vi voksne mot barn.
Sami og Vega er lagkapteiner. Oppstilling om to.
Kjører de 2-3-1 eller 2-2-2?
Jeg vet ikke helt. Men kanskje to... iblant.
Herregud, du er verre enn jeg trodde.
Du må ha én spiss som kan skåre mål, -
- tre på midtbanen som kan løpe fram og tilbake, -
- og to stabile forsvarere.
Borg!
Wilma og Piraten, vokt målet!
Alle med! Nå setter vi i gang!
Ja!
Piraten! Ned til mål. Vokt målet!
Sentre til hverandre!
Dere kan ikke bare løpe etter ballen, dere må sentre til hverandre!
Bravo!
Takk for i dag!
Bra jobbet! Superbra jobbet.
Tusen takk, Bank, for all hjelpen.
Du var virkelig til stor hjelp.
En ekte trener må jo ha en assisterende trener, ikke sant?
Pass på, det er vann her.
- Kan vi se på kampen på klubben? - Hvilken kamp?
Liverpool er i sluttspillet i Champions League.
Det er en viktig kamp.
Å. Ja, det kan dere vel.
- Sørg for at alle tar av seg skoene! - Jeg blir med.
- Vil du sitte? - Nei, jeg skal...
Nei, nei, nei! Hva er det du gjør?
- Legg den tilbake, det betyr ulykke! - Oi, ja vel.
Ja!
Gå! Det ble mål da du var der ute. Gå, så kanskje vi får flere!
- Så fin kamp det ble. - Ja.
Jeg har ikke villet forstyrre etter at...
... mannen din var her.
Jeg forstår at det må være vanskelig.
Jeg ville bare si at...
Jeg synes du er fantastisk, Britt-Marie.
- Hva? - Hva mener du?
- Hør her. - Hva mener du?
- Vi har kjempet! - Ja, men det visste dere vel?
Hallo. Hva er det som foregår?
Visste du om dette?
Hvorfor har du ikke sagt noe? Jeg har vært veldig tydelig.
Borg skulle ha en trener med lisens. Slik ble det ikke.
Dere får ikke spille kamp uten trener.
- Vi har jo trent kjempelenge. - Dette burde dere visst.
- Vi har trent og kjempet! - Alle er blitt bedre.
- Hva holder du på med? - Hvorfor har du ikke sagt noe?
Ja, men... Vi visste jo at fritids- klubben skulle stenge, men...
Du må faktisk pakke sammen, for klubben stenger. Det blir ingen kamp.
- Skal du stryke Borg for en lisens? - Ja, sånn er det bare.
Kom, Max.
Skal du bare hjem nå, eller?
Hjem til mannen din som heier på Manchester United.
Du har bare løyet for oss. Ingen bryr seg. Kom, vi drar!
Men Vega, det var ikke meningen at...
- Skal jeg kjøre dere hjem? - Ja takk, gjerne.
- Jeg går, jeg trenger litt luft. - Ja vel.
- Men vennen min, hva gjør du her? - Hva gjør du ute selv?
Du burde legge taktikk før kampen.
Nei, det blir jo ingen kamp, bare fordi du ikke gjorde noe.
Kjære lille Vega, jeg...
Jeg vet ikke hva jeg skal si, men det...
Jeg visste ikke at man absolutt må ha en lisens.
Det handler ikke om lisens. Ingen bryr seg om det.
Det handler om ikke å gi seg. Du kan ikke bare si ja vel og dra hjem -
- bare fordi en fyr i dress sier at det ikke blir noen kamp.
Sa du ja vel da mannen din traff en annen også, eller?
Ja, men når man har levd sammen med noen et helt liv...
Du har ikke levd et helt liv. Du har nesten halve igjen, for faen!
Det er ikke så lett å forandre på det man er vant til.
Mitt liv har sett likedan ut i 40 eller 50 eller...
Ja...
Egentlig helt siden...
Siden søsteren min døde i en bilulykke da jeg var ti år.
Det var glassbiter overalt, og jeg ville bare rydde bort alt.
Jeg tror jeg har ryddet bort livet mitt.
Mamma døde i fjor.
Det var også en bilulykke.
Men lille venn...
Pappa stakk da vi var små, så det er Sami som tar seg av oss nå.
Jeg er lei for å høre det, Vega.
Jeg også. Men jeg vil ikke gi opp drømmene mine for det.
Fotballen er det eneste jeg har, og jeg slutter aldri å kjempe.
Det burde ikke du gjøre heller.
Jeg kommer i hvert fall til å vise at Borg FF finnes i morgen.
Jeg håpet bare at mamma en dag skulle stå opp fra senga og se.
Og si: "Så fint du har gjort det!"
Pappa jobbet lengre og lengre dager, og mamma sluttet helt å snakke.
Mamma?
Jeg har laget kaffe til deg.
Så jeg ryddet og håpet at noen skulle merke at jeg fantes.
Men det skjedde aldri.
Så traff jeg Kent.
For vi mennesker er som middager. Vi trenger en mening.
"Så godt det var!" Det er mening.
Én dag om gangen, Britt-Marie. Én dag om gangen.
- Var det mannen din? - Ja.
Han kommer og henter meg senere.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Jeg vet ikke hvor jeg skal ta veien.
OK.
Hva er det? Er den din?
Jeg visste jeg hadde den et sted.
Vi har en cup å spille!
Sami samler ungene, jeg har ringt ham, alt er klart. Ta på deg den.
Nei, men, Bank... Nei...
Og denne. Den må du ha. Han hadde den alltid med på kamp.
Den bringer lykke, så den skal du ha.
- Jeg kommer straks. - Britt-Marie er her.
Coach! Jeg trodde ikke du skulle komme. Har du draktene?
- Ja. - Du er best!
Kom, vi skifter. Vi ses på banen.
Jeg forstår ikke hvordan det kan bli slik.
Problemet er at vi ikke tillater at barna spiller uten...
- Lisens? - Ja.
Hei! Hvordan blir det, har Borg en trener eller ikke?
Ja.
- Britt-Marie Larsson. - Hei.
Og dette er Bank, hun er assisterende trener.
Men da er det bare å sette i gang.
Ja, god idé. Bare gi meg to minutter med laget.
Absolutt!
Vi trodde ikke du skulle komme. Her, ta denne.
Takk. Iblant blir det ikke som man har tenkt, Vega.
Ja. Jeg vil gjerne at dere fikk vite...
Gå ut og gi dem et godt inntrykk!
- Var det peptalken din? - Men...
Vis dem at dere finnes! Sånn!
Da begynner kampen mellom Karltuna og Borg FF.
Karltuna har ikke sluppet inn et eneste mål de siste to sesongene.
Det blir tøff motstand for Borg. Vi ønsker begge lagene lykke til.
- Sentre! - Sentre, Vega!
Vega!
Trå til i forsvaret, nå. Trå til i forsv... Nei!
Forsvar litt!
Dere må prøve å være tøffere i forsvaret!
- Nei... - Nei, hva faen!
Det er pause på fem minutter.
Karltuna leder med 9-0, men kampen er ikke over.
Ikke glem å kjøpe lodd i klubbhuset.
Vi er sjanseløse. De er bedre i alt.
Så bra er de ikke. Det er vi som suger.
Liverpool.
De snudde en kamp, ikke sant?
Jeg vet ikke om du har oppdaget det, men vi er ikke Liverpool.
Men det er aldri for sent.
De siste dagene har jeg også villet gi opp, men...
Hvis jeg kunne bli fotballtrener, -
- klarer dere å skåre et mål mot Karltuna.
Det er ikke for sent! Kom igjen nå!
Kom igjen, reis dere. Vis dem at Borg aldri gir opp!
Jeg vet at dere kan.
Fokuser på andre omgang. Dere er et lag.
Kom igjen, nå setter vi i gang.
Borg!
Men altså, seriøst?
Nei...
Kom igjen nå, Borg!
Borg! Borg! Borg!
Vi kommer til å ta dem.
- Ikke gi opp, Borg. Det går bra! - Kjempebra jobba!
- Hold markeringene! - Bra, bra, bra!
Bra, Vega. Kjør på!
Yes, ta den! Opp, opp, opp! Der, der, der! Nei...
Dommer! Faen, dommer!
OK. Ta det rolig. Ta det rolig.
Rolig, Vega. Du klarer det.
Kom igjen!
- Kjør nå. Ta det rolig. - Kom igjen nå.
Siste sjanse, Vega. Den setter du!
Ja!
Oi, oi, oi! Der blåser vi av årets mest overraskende kamp.
Borg FF skårer et sensasjonelt mål i siste minutt.
Vi gratulerer begge lag med utrolig sterk innsats.
Borg! Borg! Borg! Borg!
Wow! Bra!
Bra! Eller bra... Men fint, det er...
Jeg er imponert.
Så imponert at du kan ordne en ordentlig fotballbane til Borg -
- og gjenåpne fritidsklubben?
Jeg spilte i Borg selv da jeg var yngre og hadde fotballdrømmer.
Det har bare ikke funnets så mye å drømme om eller håpe på -
- i denne avkroken på en god stund. Fotballmessig, siden fatter'n døde.
Det er ingen som vil satse her ute lenger. Ja...
Jeg vil jo at gutten skal vokse opp med greie forutsetninger.
Men dette... Det er fantastisk å se hvor glad og liksom...
Ja, jeg...
Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
Én, to, tre, Borg!
- Ja, det er bra. - Britt-Marie, du klarte det.
Hei, elskling!
Hei.
- Hvordan gikk det? - Vi tapte 14-1.
Ja, ja. De så ikke så skarpe ut, de ungene.
Skal vi stikke, da?
Vent.
Ja?
Alt jeg noensinne har ønsket meg, er -
- at du én eneste gang la den skitne skjorta i skittentøyskurven.
At du ikke gikk inn med skitne sko på det nyvaskede golvet.
Eller at du brydde deg, eller i det minste lot som at du brydde deg.
At du så hva jeg hadde gjort...
Bare én eneste gang.
Det er det jeg har ønsket meg.
Men...
Men jeg ønsker meg ikke det lenger, Kent.
- Du kunne vel ha sagt noe. - Ja, kanskje det.
Men...
Jeg kan kanskje lære meg det en gang.
Hva ønsker du deg nå, da?
Bli her og være fotballtrener for en gjeng tiåringer?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke noe.
Jeg vet bare at jeg ikke kan bli med deg hjem nå.
Elskling. Tenk gjennom dette nå.
Jeg kan bli en natt på hotellet i byen, men...
I morgen drar jeg hjem.
Har du ikke kommet dit i morgen tidlig, så...
Da drar jeg.
- Hører du det? - Ja, jeg hører det.
Jeg hører det.
Bra spilt. Nå er det pizza! Sett dere, alle sammen. Kom igjen.
Og du drikker gratis øl igjen.
Vi vil dele ut årets spillerpriser.
Årets målvakt.
Det er Padda!
Årets høyreback: Wilma!
Max!
Piraten!
Omar!
Dino!
Vega!
Og så har vi årets kjempe.
En som har utmerket seg og kjempet for laget.
Denne gangen til en som gjorde det ingen andre trodde kunne gjøres.
En person som fikk Borg til å vise at vi aldri gir opp.
Verdens beste, vår usannsynlige coach:
Britt-Marie!
Britt-Marie! Britt-Marie!
- Oi! - Unnskyld, den er din.
- Nei. - Jo, den siste er din.
Han har vel flere på lageret, har han ikke?
Sorry.
Britt-Marie.
Jeg vet at du ikke kan bli her i Borg.
Men jeg vil at du skal vite at hver gang det banker på min dør, -
- så håper jeg at det er deg.
Hvordan lever man et liv?
Hvis man lukker øynene hardt nok og lenge nok, -
- kan man huske nesten alt som har gjort en lykkelig.
Duften av en mammas hud.
En pappas kalde nesetipp mot kinnet.
En søsters hånd i sin egen.
All lidenskap er barnslig, banal og naiv.
Den er instinktiv og oversvømmer oss noen få øyeblikk i livet.
Det er kanskje derfor man skriker rett ut -
- bare fordi noen skårer et mål.
Det er kanskje derfor man elsker fotball.
Fordi den skaper lidenskap og drømmer.
- Som et lag, sammen. - Vi legger den perfekt. Kom igjen!
Fotballbane!
Hvis man lukker øynene lenge nok, -
- kan man huske alle ganger man har gjort et valg i livet -
- bare for sin egen skyld.
Forstå at det kanskje aldri har skjedd.
Forstå at alle valg og drømmer -
- kanskje har vært for noen andres skyld, -
- men at det aldri er for sent å begynne på nytt.
Text: Mari Eggen Medietext