Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
LIMERICK, IRSKO, ROK 1913
Kam jdeme?
Tak už pojď, Andělo.
Kdo se postará o ovečku?
Tati, chceš slyšet moji písničku?
Sbohem, Andělo.
Táta.
Rozluč se s tátou.
- Šťastnou cestu! - Sbohem!
Ahoj, tati!
Šťastnou cestu!
ŠTĚDRÝ VEČER
Otče náš, jenž jsi na nebesích, posvěť se jméno tvé…
O DVA ROKY POZDĚJI
Jo a…
ještě něco, Ježíšku.
Pan McGinty bude mít telátko!
No, nebude ho mít přímo pan McGinty.
Telátko čeká jeho kravička.
Máma říká, že se trochu bojí.
O Vánocích si nemůže dovolit veterináře.
Možná by sis měl promluvit s tím nahoře.
Aby bylo všechno v pořádku.
Že můžeš? Děkuju ti, Ježíšku.
Chceš si poslechnout novinky?
Mamka mi chystá velké vánoční překvapení!
Andělo!
Promiň.
Jen tak mezi námi,
počítám s tím, že to bude panenka z hračkářství Hartigan!
Andělo!
Jo a je to ta nejkrásnější panenka, Ježíšku.
Zlaté vlasy a zelené oči jako jarní louka.
Stejně rozkošná jako ty.
Andělo.
Podívej se na ty vlasy. Máš je celé zacuchané. Dnes si je umyješ.
Poslední dny má mamka hrozně divnou náladu.
- To je pořád jen uklízet, navíc to dusno. - Tak jdeš už?
- Buďte potichu! - Zatím ahoj, Ježíšku.
Ahoj, Josefe! Ahoj, Marie!
Mějte se, ovečko a oslíku!
Umyto.
Panenka!
Ano, moc hezké.
Možná ti máma dá palčáky.
Běžte dovnitř. Musím mluvit s paní Blakeovou.
Aha, to jsi ty!
Slyšela jsem o tom překvapení.
Velké vánoční překvapení!
Byla bych vám vděčná. Bude mít radost.
Bude štěstím celá bez sebe!
- Rychle! Dělej, že hrajeme nějakou hru. - Pokud si to princezna přeje.
Neposlouchej toho šaška.
Je možné, že jsem při návratu zahlédla třepotající se zvědavý culík?
- Ne. - Ne?
Možná.
- Proč jsem vždycky za šaška já? - A kým bys chtěl být, Pate?
- No princeznou ne. - Aggie bude princezna!
„Ahoj, jsem princezna Aggie!“
- Nepřibližuj se k princezně. - Panenko Maria!
Nedokážu se soustředit.
Má královno! Princezna chce vyprávět pohádku.
Běž si uklidit pokoj.
Jdi.
Pojďte. Královna má špatnou náladu.
- Zase. - Pate!
Vždyť je Štědrý večer.
Všichni dostanete něco hezkého.
A teď si běžte uklidit.
Pořád jen uklízet.
Počkejte.
Na vyprávění je vždycky času dost.
Pojďte. Sedněte si.
Pohádku!
Můžeme?
Kdysi dávno v daleké zemi…
V Austrálii?
Kdysi dávno žil v Austrálii
jeden velký, tlustý král a malý, hubený chudák.
Jednoho dne narazili král i chudák na kouzelného džina.
Džin měl výbornou náladu, a tak jim oběma nabídl,
že každému splní jedno přání.
Každému jedno přání?
Samozřejmě, že král hlasitě vykřikl: „Přeju si všechno zlato na světě!“
Přišla řada na chudáka, aby si něco přál.
Odkráčel do rohu a odvrátil se od krále a džina.
Zavřel oči.
„Přeju si…“
Co si ten chudák přál?
Král a chudák se po několika letech znovu setkali.
Král byl zlatem naprosto posedlý.
Měl ho všude. V ponožkách, botách, pod polštářem.
Nejšťastnějším člověkem na světě byl ale ten chudák.
Král chtěl zoufale vědět,
co si to ten chudák vlastně přál.
Král na něj neustále naléhal:
„Řekni mi, co sis přál.“
Chudák se pousmál a řekl: „Tak dobře, povím ti to.“
„Přál jsem si…“
Tak co si přál?
- Běžte si uklidit a povím vám to. - Mami!
Jen běžte! Musíme dům udržovat v čistotě.
Byl to ten nejšťastnější člověk.
Možná si přál… Třeba to bylo…
Tome? Myslíš, že je máma v pořádku?
Poslední dobou se chová divně. Se vším spěchá a rozčiluje se.
Každý rok je to stejné. Chybí jí táta.
O Vánocích, na Nový rok, když máš narozeniny.
Je pro ni těžké, že táta dělá daleko od domova.
Začni ty.
Chybí mi, že mu nemůžu zpívat.
Teď ty. Co chybí tobě?
To, jak voněl po koních.
Po koních?
Ne, myslím tak, jak voní sedla.
Byla z něj cítit taková ta hřejivá vůně kůže.
Co chybí tobě?
Jeho smích.
Ve chvílích, kdy si s námi hrával.
A máma?
Co myslíš, že chybí mámě?
- Jednou mi říkala, že jí chybí… - Aggie jí tátu!
Opatrně, Aggie.
Chybí ti táta?
- Pán. - Táta.
Pán.
- Tome? - Ano, mami?
Pojď dolů a pomoz mi s uhlím.
Mámě chybí táta.
Patovi chybí táta.
Tomovi chybí táta.
Mně chybí táta.
Vím, co uděláme!
Prokopeme se do Austrálie a přivedeme tátu na Vánoce domů!
Neříkej to mamce.
Víte, jak dlouho by to trvalo? Několik let.
Co to s tím dvorkem provádíte?
Nic.
Jděte si dělat nepořádek někam jinam.
Co to…
Utíkej!
Moje milovaná zahra…
- Co máte vy dva za lubem? - Nic.
Můžeme se podívat do obchodů?
Tak jo. Ať mám od vás pokoj.
- A vraťte se včas! - Vrátíme!
Myslím to vážně. Přesně v pět budete doma.
Budeme!
Tohle vám neprojde! Moc dobře vím, kde bydlíte!
Kdo umí dobře kopat jámy?
Ten pán z kostela.
Na prostranství za sv. Josefem kope díry pořád.
Nebo pes Jacka Whitea.
Kolik jsme toho vykopali?
Asi tak… stopu?
Tom měl asi pravdu.
Prokopat se do Austrálie by trvalo roky, i s pomocí Frankieho a psa Jacka Whitea.
Takhle tátu domů na Vánoce nedostaneme.
Pokud přestaneme kopat, jak poznáme, kudy se vydat?
Musíme se podívat do mapy!
Ahoj, vánoční překvápko!
Seznámím tě se svým tátou!
Jablko v karamelu?
Jablko v karamelu o velikosti mojí hlavy.
To myslíš, že si ten chudák přál?
No, mně by radost udělalo.
A to by sis přál?
Přál bych si slona z knihy Timmyho Quinna.
A to by s tebou ten slon bydlel v Limericku?
Tak to asi ne.
V Limericku by nikdo se slonem nebydlel.
To by mohl zmrznout.
Musel bys mu dát kabát, čepici a rukavice!
- Co by si přála Aggie? - Spoustu objetí.
- A Tom? - Zimník!
- A máma? - Tátu.
Co by si přál táta?
Být s námi doma.
Musíme sehnat tu mapu.
Děti. Pravidla znáte.
Jsou čisté. Vážně.
Ukažte ruce.
Tak dobrá.
A nezapomeňte.
Na pohledech, které táta posílá, vypadá Austrálie jako pes vzhůru nohama.
Zdá se mi to daleko, Andělo.
Irsko…
Zase Irsko.
- Irsko! - Kde je Limerick?
Asi…
Někde tady.
A Austrálie?
Počkej! Vrať to. Tady!
V jaké části je táta?
V Grongu.
„Vululůmululů.“
Pate, buď ticho.
- Je to blízko! - Vážně?
Jen čtyři stránky!
Jen čtyři stránky? Můžeme jet do Austrálie vlakem!
Za hodinku jsme tam.
- Na večeři máme tátu doma! - Počkej. Ukaž mi ještě Vululůmululů.
Přestaň s tím!
- Ty přestaň. - Pate!
- Dej to sem! - Ty to sem dej!
Jen to dám zpátky.
Proč se v knihovnách musí být potichu?
Kdybychom četli nahlas, všichni by to slyšeli.
I ti, kteří neumí číst. Hele, pan McGinty!
Pane McGinty!
- Máma říká, že budete mít telátko! - Svaté vánoční?
Svaté telátko?
Maminka kravička si dává načas.
Jak načas? Bude v pořádku?
Dá-li Bůh. Zrovna jsem k němu promlouval, víš?
- Aha. - Jak se to telátko bude jmenovat?
Jmenovat? Jasně.
Co navrhujete?
Ponožka!
Budeme mu říkat Ponožka.
Dobře, telátko bude Ponožka, Andělo.
Ponožku beru.
- Máma říká, že nemáte na veterináře. - Pate Sheehane!
Promiňte, pane McGinty.
Pat se pořád učí, že co má na srdci, nemůže mít na jazyku.
To je v pořádku.
Vaše mamka má jako vždy pravdu. Peněz nemám na rozhazování.
Za to, co si účtuje veterinář, se dají pořídit tři krávy.
Radši už se na ni půjdu podívat.
Že se Ponožce ozveme, až se vrátíme!
Řeknu Ponožce, aby s vámi počítala.
Ponožka k Vánocům.
Tyhle malinkaté krůčky bych rozpoznal kdekoliv.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Copak vy dva děláte
- o Štědrém dnu venku? - Jsme na tajné misi.
A je ta mise tak tajná,
že o ní neřeknete ani staříkovi, jako jsem já?
Děkuji uctivě.
Chystáme mamce vánoční překvapení. Z Austrálie jí přivedeme tátu.
- Pojedeme tam vlakem. - Do Austrálie?
Vřelé díky, milá dámo.
Dvě jízdenky do Austrálie!
Jízdenky?
Kolik stojí lístek do Austrálie?
Ten bude stát hodně, mladý pane.
Tolik peněz, kolik jich jen na světě je!
Děkuju!
Pojď! Něco mě napadlo.
Veselé Vánoce!
A veselé Vánoce i vám.
To ani náhodou, Andělo.
Potřebujeme peníze na jízdenku!
- Tak proč… - Ne, Pate.
Mám sto chutí poslat tě domů a jet sama.
Dobře.
Tak jdi.
- Půjdu. - Tak běž.
Bojíš se, srabe!
Cože? Nebojím se a nejsem…
srab.
Není to ta dívenka, co sebrala Ježíš…
Slyšíte ty rolničky? Je tady čas Vánoc.
Radost, dobrá vůle a veselá nálada,
čas Vánoc…
mám moc ráda.
Dovádění na sněhu,
punčochy visí na krbu, vánočně ozdobený stromek.
- Dám si pivo. - Dobrá vůle všem…
Nadešel den, už musím jít.
Povinnosti mě volají.
Až se vrátím, staneme se jedním tělem, jednou duší.
Budeme spolu, ty a já.
Do té doby se neptej proč.
A prosím tě, neplač.
Chovej mě ve svém srdci.
Už brzy se vrátím domů.
Chovej mě ve svém srdci.
Má lásko.
Uplynul rok, co jsem odešel z domu.
Každým dnem je to horší.
Kéž bych odsud mohl odejít.
Povinnosti mě tu ale drží.
Tvá láska mě posiluje…
zatímco naše odloučení pokračuje.
Chovej mě ve svém srdci…
už brzy se vrátím domů.
Chovej mě ve svém srdci.
Má lásko.
Pořádně si sáhněte do kapes, hoši.
Koupíme si lístek! Pojedeme vlakem.
Přivezeme tátu!
Panenko skákavá!
Když už zrovna nekopete, tak do mě vrážíte!
Promiňte, paní Blakeová.
Co máte za lubem?
Chystáme pro mámu překvapení.
Tak překvapení?
Ano.
Dnes je na překvapení vhodný den.
Jo, paní Blakeová! Víte něco nového o Ponožce?
Myslím tím telátko pana McGintyho.
Nevypadá to dobře, Andělo. Měl by si obstarat veterináře.
Víc vám toho nepovím.
Buďte doma včas!
- Musíme Ponožce pomoct. - Ani nevíme, kde veterinář bydlí.
Tak mluv.
Kdyby měl někdo z vás nemocnou krávu, kde byste sehnali veterináře?
Sháníme veterináře!
Ty jsi ta holka, co v kostele ukradla Ježíška!
Byla jsi to ty, viď?
- Dorothy? - Matko!
To je ta dívka, co ze sv. Josefa odnesla Ježíška.
Ráda vás oba poznávám.
Pojďte dál, Dorothy.
Rychle dovnitř, nebo nám unikne teplo.
Chtěla jsem ho zahřát.
V kostele byla Ježíškovi zima, tak jsem ho vzala domů, aby se zahřál.
Pojďte už oba dovnitř.
Pomůže nám pan veterinář?
Zeptáme se ho.
Posaďte se.
To je otcovo křeslo.
Její táta má dvě křesla?
Chceš si něco poslechnout?
Ale aby mě to nerušilo.
Dorothy.
- To znamená „promiň“. - Tak, děti.
Dostanete pod stromeček něco hezkého?
Já Vánoce miluju!
Dorothy, nech mluvit naše hosty.
- Mně mamka chystá velké překvapení. - A my zase chystáme něco pro ni.
- A co chystáte? - Přivedeme jí na Vánoce tátu domů.
Jak domů?
- Odjel pracovat do Austrálie. - Zkoušeli jsme kopat…
Prokopat se do Austrálie.
To by bylo dobrodružství! A navíc tam mají tolik úžasných zvířat.
Klokany, koaly, vačice!
Vačice.
V knihovně jsme studovali mapu.
- Není to tak daleko. - Ale zlatíčko.
Otče, jaká další zvířata žijí v Austrálii?
Přece je všechny musíš znát.
Tam je tolik vačnatců, že je ani nevyjmenuju.
Když je řeč o zvířatech…
Tak?
- Kráva pana McGintyho. - Samozřejmě!
Otče, Anděla se tě chce na něco zeptat.
Dobrý den. Kráva mého kamaráda čeká telátko.
A potřebuje veterináře.
- Pomůžu ti, otče. - I náš táta.
- Ten může pomoct taky. - To je skvělý nápad!
Otcovi zbyde víc času na hraní se mnou.
Pardon…
Možná jsem se přeslechl. Říkáte, že by váš otec mohl pomoct?
Je vážně moc šikovný. A zvířata zbožňuje.
Otec, který je v Austrálii?
Přivezeme ho sem.
To je prostě absurdní.
- Edwarde. - Co znamená „absurdní“?
Na tom nezáleží. Pojďte si radši dát dort.
Pojedeme tam vlakem.
Já myslel, že se chcete prokopat.
Kopání nám moc nešlo.
A vlakem to půjde?
Co se stane, až s ním dojedete k vodě?
Tak vidíš.
My ho domů dostaneme.
Víte co? Uzavřeme dohodu.
Až přivedete otce, tak vám pomůžu s tou krávou.
Platí.
Máš ji čistou?
Umyla jsem se ve sněhu.
To je tak úžasné!
Musím se vám za Edwardovo chování omluvit.
Je neskutečně unavený. Moc pracuje a je z toho podrážděný.
Snad se vám podaří dostat otce domů.
Aspoň máme na cestu dort.
Co ten veterinář může vědět? Určitě v Austrálii nikdy nebyl!
A pravděpodobně ani nejel vlakem. Kromě toho, je to jen… Co je?
Až tam budeme, chtěl bych ji ukázat lidem.
Aby viděli, jak vypadá.
Dojde jim, koho hledáme.
Veterinář měl pravdu, Andělo.
Kam jdeš?
Přivedeme ho domů, Pate.
Pomůžu vám.
Můžu vám s tátou pomoct.
Pomoct?
Otec měl pravdu.
Vlakem se do Austrálie nedostanete. Znám ale jiný způsob.
Takže král na něj naléhá: „Pověz mi, co sis přál!“
Chudák se pousmál a řekl: „Tak dobře, povím ti to.“
„Přál jsem si…“
Tak co si přál?
To nevím. Máma nám to nedopovídala.
Přeju si…
Aby si se mnou otec hrál s panenkami.
Náš táta si s námi hrával pořád.
To váš otec nemusel pracovat?
Mamka říká, že pracoval v mlékárně.
- Pak už ho ale nepotřebovali. - Proto odjel pryč?
Jo.
Tak ho teď dostaneme domů.
Tři jízdenky do Austrálie, prosím.
Jasně, vtipné.
Do Austrálie, prosím.
Jistě, proč ne?
„Lístek do Austrálie, pane.“ Jdeme na to.
Vytáhněte to!
Všichni pryč.
Tak už jsi tu jen ty.
- Jak se máš? - Dobře.
- Vypravuješ loď? - Za pět minut.
A tím budu mít před Vánoci hotovo.
Měj se. Všechno nejlepší v novém roce tobě, Diane i dětem.
- Tobě taky. Tak já mizím. - Jistě.
Všichni na palubu!
Hej!
Šup sem.
- Pusťte mě! - Pojď ke mně, zlato.
Přiveď tátu!
Tumáš.
To ti vypadlo.
Děkuju.
Té boty je mi líto.
Mně je líto, že váš táta nebude doma.
Myslíš, že se tvůj otec bude zlobit?
Nejspíš si toho ani nevšimne.
Tvá mamka říkala, že je unavený.
Ten je unavený pořád.
Boha jeho!
Jen
jsem
- byla… - Dorothy!
Jsi v pořádku?
Dorothy nám pomáhala s tátou.
Abyste si s ní mohl víc hrát.
A jak to dopadlo?
Přivedli jste otce domů?
Ne.
Můžeme zastavit?
Nikdy jsem mu nezazpívala, Ježíšku.
Tu svou písničku.
Omlouvám se!
Za co?
Že pro tebe nemám překvapení.
Ale miláčku…
To nevadí.
Já…
to rozbila.
Je to jen obyčejný rámeček. No tak. Pojď si dát kakao.
Vždyť je Štědrý večer.
Přál si, aby byl šťastný.
Ten chudák.
To si přál.
Mohl mít cokoli by se mu zachtělo, ale když se obrátil do svého nitra
a naslouchal srdci…
napadlo ho to přání.
„Přeju si…
abych byl šťastný.“
Zkus to taky.
Přání jsou k ničemu.
Zkusme to společně.
Soustřeď se na své srdce.
Naslouchej, co ti říká.
Tome?
Přeju si…
Pate, teď ty.
No tak.
Přeju si…
Přáníčko!
Nic mi není.
Andělo?
Přeju si…
Veselé Vánoce, Andělo.
Překvapení.
Přál jsem si tátu. A on je tady!
Já taky!
Tati!
Všem vám přeju veselé Vánoce.
Táta!
Vážně jsi to ty.
Je to vážně on!
Přišel ti dopis?
Ano.
Vůbec nic netušili.
Počkat!
Opravdu jsi tady!
Skutečně tu je. Vrátil ses! Pojď!
Máme dohodu. Když přivedu tátu, vy pomůžete s krávou pana McGintyho.
- Jak jsi to proboha… - Otče?
- Jak se ti to podařilo? - Přála jsem si to.
Přání fungují?
Přeju si…
V jednom jsi měla pravdu.
Pomoc bych vážně uvítal.
Tak tedy pojďme pomoct té krávě.
Vůbec netuším, co se tu děje.
Na to si zvykneš.
Andělo, děkuju ti.
Tati, chceš něco říct?
Kdysi dávno žil v Austrálii
jeden velký, tlustý král a malý, hubený chudák.
Opravdu? Páni. A byli to přátelé?
Tati? Chceš si poslechnout moji písničku?
Chovej mě ve svém srdci…
už brzy se vrátím domů.
Chovej mě ve svém srdci…
už brzy se vrátím domů.
PRO PANA MCGINTYHO
Koníčci.
Veselé Vánoce, Andělo.
Veselé Vánoce.
Veselé Vánoce…
tati.
Překlad titulků: Michal Pokorny