Downloaded from YTS.MX
Ikonisiin monumentteihin on kätketty
uskomatonta tietoa auringosta.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Yhteys Aurinkoon ja taivaaseen on ajaton.
Kahdesti vuodessa valon levitessä Maahan
niiden salaisuudet paljastuvat.
Koko paikka on suunniteltu yhtä hetkeä ajatellen.
Tuhatvuotiset sivilisaatiot...
...yhdistyvät muinaisissa muistomerkeissä auringon kanssa...
...samana päivänä. Päiväntasauksina.
He rakensivat upean temppelin, ainutlaatuisen.
Sille oli oltava syy.
Kukin niistä on rakennustaidon ja astronomian taidonnäyte.
Silloisen tekniikan huomioiden
he saavuttivat käsittämättömän paljon.
Miten muinaiset tähtitieteilijät loivat maailmanlaajuisen hetken?
Ihmiset juhlivat Aurinkoa yhtä aikaa
päiväntasauksen aikaan.
Kello on 6.15 Kambodžassa.
Tänään on päiväntasaus. Se hetki koetaan vain kahdesti vuodessa.
Yö ja päivä ovat lähes saman mittaiset kaikkialla maailmassa.
Kaakkois-Aasia odottaa aamua.
Väki kerääntyy Angkor Watin temppelille.
He ovat tulleet katsomaan muinaista mutta uskomatonta ilmiötä.
Aurinko nousee tornin takaa.
Totuuden hetki on vasta edessä.
Aurinko on tärkeä kaikissa varsinkin muinaisissa kulttuureissa,
sillä se pitää ihmiset hengissä.
Ilman Aurinkoa ei elä kukaan.
Ei ole sattumaa, että Aurinkoa on palvottu muinaisissa kulttuureissa
koko maailmassa.
Yhteys on yhä syvä.
Kaikki tutkimamme yhteisöt aina esihistoriasta asti
ovat olleet kiinnostuneita Auringosta, Kuusta tai tähdistä.
Päiväntasauksena ihmisten pakkomielle Aurinkoon paljastuu
muinaisilla paikoilla ympäri maailmaa.
3 200 kilometriä lännempänä
intialaisen Sree Padmanabhaswamyn temppelin ikkunat
kehystävät laskeutuvan auringon todella tarkasti.
Egyptissä laskeva Aurinko
sulautuu sfinksin hartiaan
Khafren pyramidin edessä.
Euroopassa Mnajdran megaliittitemppelit
ovat tuhat vuotta pyramideja vanhempia.
Täälläkin nähdään valoilmiö vain päiväntasauksen aikaan.
Amerikassa Meksikon Chichén Itzássa
tuhat vuotta vanha tunnin pituinen valoshow
ryömii varjokäärmeenä
alas käärmejumalan temppeliä.
Eri mantereiden, kulttuurien ja vuosisatojen ihmiset
juhlivat Aurinkoa toisistaan riippumatta.
He tarkkailivat luonnon kiertokulkua
ja sitä, mitä taivaalla tapahtui.
He rakensivat tietonsa itse rakennelmiin.
Kun tutkimme paikkoja,
emme näe vain kulttuurien taitoja,
vaan myös ajan, astronomian ja auringon merkityksen ihmisille.
On hämmästyttävää, että he kykenivät rakentamaan nämä monumentit.
Modernissa maailmassa
on helppoa unohtaa, että ihmiskunnan alusta asti
kaikki maailman kulttuurit ovat olleet riippuvaisia auringosta.
Esihistorialliset yhteiskunnat ennen kirjoitustaidon tai viljelyn aikaa
olivat kiinnostuneita taivaasta.
Siitä on nähtävissä todisteita kaikkialla maailmassa.
Tähtitiede oli ensimmäinen tiede.
Tähtitiede mahdollistaa luotettavat kalenterit.
Maataloustyöt kuten kylväminen
tai kyntämien eivät onnistu, jos ei tiedä, mikä vuodenaika on.
Heidän oli tiedettävä auringon liikkeet selviytyäkseen.
Kesällä pohjoinen pallonpuolisko kallistuu Aurinkoa kohti.
Päivät pitenevät siellä.
Talvella se kallistuu pois auringosta. On pimeää ja kylmää.
Vuodenaikojen vaihtuessa Aurinko on päiväntasaajan kohdalla
ja molemmat puolet planeetasta ovat yhtä lähellä tähteä.
Kaikkialla maailmassa päivä ja yö ovat saman mittaiset: 12-tuntiset.
Sanat päiväntasaus ja päiväntasaaja
sisältävät itsessään viittauksen
tasamittaisiin päivään ja yöhön.
Talven pimeys päättyy.
Päiväntasauksesta päivät pitenevät,
ja valo tuo elämää.
Päiväntasaus vahvistaa tiedon siitä, että maailma
ja kosmos heräävät taas. Että Maa herää taas.
Ihminen voi yhä selviytyä.
Muinaiset sivilisaatiot tutkivat tähtitiedettä
ja selvittivät Auringon liikkeet hyvin tarkasti.
Sitten he rakensivat kivimonumentteja liikkeen kunniaksi.
Miten he onnistuivat siinä?
Arkeologi tohtori Sarah Klassenille
Auringon kulma päiväntasauksena
on yksi upeimmista ilmiöistä Angkor Watissa.
Sarah käyttää uutta tekniikkaa
selvittääkseen muinaisten rakennusten salat.
Tämä on takymetri. Kentällä tällä mitataan
tiettyjen pisteiden tarkkoja sijainteja.
Sillä voi mitata rakennusten kohtia niin kuin täällä.
Tiedot voi siirtää tietokoneelle,
jotta käsitämme, miten temppeli rakennettiin, ja missä kulmassa
ja millä etäisyyksillä tietyt kohteet ovat.
Angkor Wat rakennettiin noin 800 vuotta sitten.
Kuningas Suryavarman II rakennutti sen valtakuntansa sydämeen.
Muinaiset khmerit olivat taitavia rakentajia
sekä mittakaavan että tarkkuuden puolesta.
Päiväntasauksena taidot käyvät meille ilmeisiksi.
Angkor on suunnattu päiväntasauksen nousevaa Aurinkoa kohti.
Yhdet linjat kulkevat etelästä pohjoiseen.
Toiset kulkevat lännestä itään kohti nousevaa Aurinkoa.
Länsiportilta kulkee suora tie
suoraan temppelin sydämeen.
On paljastunut, ettei linjaus ole aivan suoraan itään.
Angkorissa on epätavallista se,
ettei sitä ole tarkalleen ilmansuuntien mukainen.
Se on puoli astetta vinossa.
Muinaisille mestareille
puolen asteen heitto olisi valtava virhe.
Kyse ei olekaan virheestä.
Se on osoitus matemaattisesta nerokkuudesta.
Se on nerokasta. Poikkeama tehtiin siksi, että päiväntasauksen aikana
Aurinko nousisi suoraan keskustemppelin takaa.
Päiväntasauksena Aurinko nousee suoraan idästä.
Ajassa, jona se nousee tornin korkeudelle,
se myös siirtyy puoli astetta länteen.
Jos torni olisi suoraan idässä,
Aurinko ei olisi sen huipun kohdalla noustessaan niin ylös.
Arkkitehti keksi yksinkertaisen ratkaisun.
Koko rakennelmaa käännettiin tasan puoli astetta.
Länsiportin, tornin ja auringon saaminen samaan linjaan
päiväntasauksena vaatii valtavasti taitoa.
800 vuotta myöhemmin matemaattinen ihme
todistaa päiväntasauksen olleen elintärkeä hetki,
jonka pohjalle koko temppeli rakennettiin.
Angkor Watin kauneus on matematiikassa, johon se pohjaa.
Kaikki suunniteltiin tarkasti
matemaattisen tarkasti.
Olen työskennellyt täällä 5 vuotta ja on hienoa kokea tämä hetki,
jota varten temppeli rakennettiin.
Yleisön tunnelma ja väen innostus tekee hetkestä erityisen.
Puolen asteen poikkeama on todella merkittävä.
Aurinko saatiin kohtaamaan
Angkor Watin keskustornin huippu.
Auringon avulla kerrottiin omista uskomuksista
ja tässä tapauksessa omasta vallasta ja paikasta maailmankaikkeudessa.
Nykyisellään temppelit eivät näytä samalta kuin ennen.
Temppeli on ehkä ollut täysin kullalla päällystetty.
Voitte kuvitella, miltä se näytti, kun Aurinko nousi tornin ylle.
Hetkessä on voimaa.
Kuninkaan arkkitehdit onnistuivat viimeistäkin yksityiskohtaa myöten.
Angkor Wat on yksi maailman upeimmista muinaisista kohteista.
Se on vain yksi monista, jotka juhlistavat päiväntasausta
upealla valonäytöksellä.
Kun päiväntasauksen Aurinko lähtee Kambodžasta,
se jatkaa matkaansa planeetan ympäri.
3 200 kilometriä lännempänä Keralassa Intian rannikolla
väkijoukko odottaa iltaa nähdäkseen ilmiön.
Sree Padmanabhaswamyn upeassa temppelissä
on kauniisti koristeltu torni, joka on 400 vuotta Angkor Watia nuorempi.
Sen tarkasti aseteltujen ikkunoiden läpi
päiväntasauksen Aurinko laskeutuu länteen kuin hissi,
joka sytyttää valon ikkunoihin viiden minuutin välein.
Lännempänä Egyptissä
laskeva päiväntasauksen Aurinko osuu kahteen ikoniseen rakennelmaan:
Gizan sfinksiin ja Khefrenin pyramidiin,
jotka rakennettiin noin 4 500 vuotta sitten.
Päiväntasauksena laskeva Aurinko uppoaa sfinksin olkapäähän
Khefrenin pyramidin edessä.
Kaikki Gizan pyramidit on linjattu laskevan auringon mukaan.
Ne on aseteltu asteen viidestoistaosan tarkkuudella.
Muinaiset onnistuivat työssä yksinkertaisilla työkaluilla.
Rakennelmien suuntaaminen
onnistuu esimerkiksi intialaisen ympyrätekniikan avulla.
Tekniikassa pystyseipään avulla
seurataan auringon varjoa sen nousun ja laskun välillä.
Varjon liike merkitään maahan.
Sitten otetaan
seipään mittainen köysi,
ja se sidotaan seipääseen ja sillä piirretään maahan ympyrä.
Se kohtaa varjon kahdesta kohdasta. Niiden väliin vedetty viiva
on itä-länsi-suuntainen. Kun sitä katsoo ylhäältä,
saa tietoon ilmansuunnat.
Tekniikka on yksinkertainen ja niin tarkka,
että mikä tahansa sivilisaatio missä tahansa voi käyttää sitä.
Päiväntasauksena Aurinko jatkaa matkaansa Eurooppaan.
Välimeri kylpee sen valossa.
Maltalla tapahtuu jotain uskomatonta.
Nouseva Aurinko työntyy esihistorialliseen temppeliin,
joka on tuhat vuotta pyramideja vanhempi. Tarkkuus on uskomaton.
Valo osuu muinaiseen alttariin.
He tähtäsivät päiväntasaukseen.
Päiväntasauksen Auringon nousukohdan määrittely on todella vaikeaa.
Siksi on vielä uskomattomampaa, että siinä onnistuttiin.
Tämä on 5 500 vuotta vanha tähtitieteen ja arkkitehtuurin ihme.
Maltalaiset rakensivat upeita ja valtavia rakennelmia.
He rakensivat niitä monta pieneen saaristoon.
Sellaista ei ole nähty missään muualla maailmassa.
Mnajdran temppeli on yksi maailman vanhimmista temppeleistä.
Kukin sen rakennuskivistä painaa jopa 30 tonnia,
eli viiden norsun verran.
He eivät selvästikään olleet alkukantaisia.
Heillä oli taitoa, kykyä ja osaamista.
Uskomatonta ajatella, että se rakennettiin päiväntasauksen mukaan.
Arkeoastronomi Tore Lomsdalen on pyrkinyt yli kymmenen vuoden ajan
selvittämään, miten he siinä onnistuivat.
Hämmästyn aina tänne tullessani. Mietin heidän taitojaan.
He rakensivat upean temppelin. Tämä on ainutlaatuinen paikka.
Jokin heitä tähän ajoi.
Mnajdrassa on kolme erillistä temppeliä.
Ne on aseteltu apilan muotoon.
Ne on suunnattu eri suuntiin.
Yksi on suunnattu itään.
He tiesivät, mitä taivaalla tapahtuu.
He suuntasivat temppelin itään taivaanrantaa kohti
nähdäkseen, miten Aurinko liikkuu vuoden aikana.
Vuoden aikana päivät pitenevät ja lyhenevät.
Lisäksi Auringon nousukohta liikkuu.
Joulukuussa Aurinko nousee eteläisimmästä kohdasta.
Keskikesällä se nousee pohjoisimmasta kohdasta.
Päiväntasauksena se nousee idästä.
Kohta on ääripisteiden keskellä.
Keskikohta on niin tarkka,
että sen perusteella saattoi rakentaa rakennelman.
Tore uskoo rakentajien hyödyntäneen tekniikkaa
seuratessaan auringon kulkua vuoden aikana.
Mnajdra oli kivikalenteri.
Talvipäivänseisauksen paikassa on kiinnostava vihje.
Kuoppa oli ehkä merkki rakentajille,
kun he rakensivat Mnajdraa. Tämä on nousevan auringon suunnassa
talvipäivänseisauksena. Suuntaus on todella tarkka.
Päiväntasauksella oli ehkä samanlainen merkki.
Tekniikka ei ole kovin tarkka
varsinkaan Mnajdran jyrkillä rinteillä.
Kun Aurinko on niin korkealla, että sen näkee,
se on jo siirtynyt sivuun.
Kohta ei ole tarkalleen idässä.
Se on vähän pielessä,
minkä takia tekniikka antaa virheellisen pisteen.
Tapaa käytettiin todennäköisesti vain ensimmäisessä temppelissä.
Sen uskotaan olleen yksi huone, joka oli suunnattu horisonttiin.
Päiväntasauksen auringon valo lankesi temppeliin viistosti
ja osui alttarin toiseen puoleen eikä sen keskelle.
Myöhemmin temppeli rakennettiin uudestaan paremmilla tiedoilla.
Tähtitieteellinen tietämys kasvoi.
Temppelin suuntausta haluttiin muuttaa
kohti päiväntasauksen auringonnousua.
Uutta tietoa saatiin ehkä yöaikaan.
Muinaiset maltalaiset astronomit tarvitsivat uuden tavan
suunnata temppelin suoraan nousevaa päiväntasauksen Aurinkoa kohti.
Heidän etsimänsä vastaus löytyi tähdistä.
He hyödynsivät tiettyjä tähtiä,
jotka nousevat kohdasta, josta Aurinko nousee päiväntasauksena.
Ne merkitsevät paikan tarkasti.
Tähtitieteilijät uskovat heidän käyttäneen pylväitä merkintöihinsä.
Pylväissä on reikiä,
joiden uskotaan edustavan tähtiä ja Seulasten tähtijoukkoa,
joka tunnetaan myös Plejadeina.
Ne ovat kirkkaita tähtiä.
Sattumalta Seulaset nousee idästä
samasta kohdasta kuin päiväntasauksen Aurinko.
Auringonnousun paikka siirtyy taivaanrannassa,
mutta tähdet nousevat aina samasta paikasta,
sillä ne ovat 30 miljoonaa kertaa kauempana kuin Aurinko.
Seulaset voi nähdä nousemassa lähes joka yö.
Niistä tietää, mistä Aurinko nousee päiväntasauksien aamuina.
Uuden temppelin ydin oli valtava alttari,
johon nousevan Auringon valo osui.
Heidän tietonsa lisääntyi.
Koko temppeli rakennettiin päiväntasauksen ympärille.
Temppelin saattaminen lopulliseen kuntoonsa vei yli tuhat vuotta.
Alttari oli uuden kammion perällä
niin syvällä temppelissä, ettei valo koskaan osunut siihen
päiväntasausta lukuun ottamatta.
Esihistorialliset ihmiset jättivät viestin, jonka osaamme yhä tulkita.
Katsokaa valoa ja kauneutta.
Päiväntasauksen nousevan Auringon valo kulkee yhä keskikäytävää
ja saa alttarin kylpemään valossa.
Katsokaa käytävää. Aurinko kasvaa.
-Tänään alttari valaistuu täysin. -Vau.
Valo osuu kohteeseensa hämmästyttävän tarkasti.
Päiväntasauksen aamuna käytävä on oikean mittainen
luomaan näyn,
jossa valo osuu alttariin käytävän perällä.
Upeaa, että tämä tehtiin tarkoituksella.
Osa ensimmäisistä rakentajista rakensi päiväntasaus mielessään.
He rakensivat temppelit 5 000 vuotta sitten.
Tämä on temppeleistä vanhin ja aivan uskomaton.
Tunti Maltan auringonnousun jälkeen
Aurinko nousee Irlannissa.
2 400 kilometrin päässä näkymä on sama,
kun aamun valo osuu kammion perällä olevaan muinaiseen kiveen
ja siihen kaiverrettuun Auringon symboliin.
Tämä on Loughcrew Meathin kreivikunnassa.
Rakennelma on samankaltainen ja melkein yhtä vanha kuin Maltallakin.
Se on 5 000 vuotta vanha.
Viljelysyhteiskunta tervehti kevään saapumista.
He rakensivat suhteensa kosmokseen
myös rakentamiinsa rakennuksiin ja taiteeseen, jota he tekivät.
Valo laskeutuu toiseen kaiverrettuun kuvaan Auringosta.
Esihistorialliset ihmiset merkitsivät päiväntasauksen.
Se oli elämän ja kuoleman kysymys.
He varmistivat, että Aurinko antaa valonsa
ja tekee sen, mitä sen kuuluukin tehdä, jotta sato voi kasvaa.
Siinä puhutellaan maailmankaikkeutta
ja varmistetaan oma olemassaolo ja selviytyminen.
Aamu jättää Euroopan taakseen.
Aamun valo tulvii yli Atlantin
ja saapuu Amerikkaan.
Koillisessa New Mexicossa
Aurinko nousee yhä korkeammalle loputtomalla aavikolla.
Arkeoastronomi Anna Sofaer
on käynyt Chaco Canyonin Pueblo-raunioilla yli 40 vuotta.
Pueblo Boniton kauneus häkellyttää yhä. Se on upea.
Katsokaa ovia ja reunojen täydellisiä suoria kulmia.
Katsokaa, miten hyvin rakennelmat ovat kestäneet.
Eikös ole uskomatonta? Nämä rakennettiin tuhat vuotta sitten.
Tämä on muinaista aluetta,
joka leviää yli 77 000 neliökilometrin alueelle.
1100-luvun alussa täällä elivät Pueblo-kulttuurin ihmiset.
Kulttuuri oli yksi alueen sivistyneimmistä.
He uskoivat tulleensa seudulle pohjoisesta
esi-isiensä henkisestä kodista.
Uusi väestö muovasi kanjonia sadoilla rakennelmilla,
jotka näyttävät kasvaneen kivestä.
Heidän pakkomielteensä päiväntasaukseen
sai heidät rakentamaan yhden suurimmista rakennelmista
muinaisessa Amerikassa: ikonisen Pueblo Boniton.
New Mexicon aavikolla
arkeoastronomi Anna Sofaer tutkii salaperäistä rakennelmaa.
Tämä on Pueblo Bonito.
Se on yksi suurimmista rakennuksista muinaisessa Pohjois-Amerikassa.
Sen rakennuspaikka oli liian karu elättääkseen väkimääräänsä.
Tästä huoneesta näkee, miten suuria huoneet täällä olivat.
Seisomme ensimmäisen kerroksen yläpuolella toisessa kerroksessa.
Puisten paalujen yläpuolella olisi kolmas kerros.
Näemme vilauksen myös neljännestä kerroksesta.
Rakennus oli valtava.
Pelkkä rakennuksen koko kertoo Pueblo Boniton salaperäisyydestä.
Tuhannet tulivat tänne, mutta vain harvat jäivät.
On vaikea kuvitella väkeä asumassa täällä.
Jos yläpuolella olisi kaksi kerrosta,
sisällä ei voisi pitää tulta eikä tulipesää.
Tämä on oikea arvoitus. Mitä he tekivät?
Rakennelma rakennettiin uskonnollisiin tarkoituksiin
vankan uskon takia.
Usko perustui suhteeseen maailmankaikkeuden kanssa.
Ihmiset tulivat Chaco Canyoniin palvomaan Aurinkoa.
Paul Pino on Laguna Pueblon vanhin.
Yhteisö on alkuperäisten pueblointiaanien jälkeläinen.
Boniton luonut kulttuuri ei ole kadonnut.
Se elää yhä New Mexicossa.
Lapsenlapseni elävät siinä kulttuurissa.
He ovat osa kulttuuria joka päivä
ja siirtävät perinnön lapsilleen.
Pueblojen seremonioita ei saa kuvata,
mutta tässä harvinaisessa videossa palvojat lähtevät "kivasta",
joka on pyöreä rakennelma,
jossa suoritetaan riittejä ja pidetään kokouksia.
Uskon, että ihmisillä, jotka elivät täällä,
oli samanlaisia seremonioita
kuin meillä nykyään on.
Menneisyys ja nykyhetki ovat yhteydessä.
Pelkästään Pueblo Bonitossa on 36 "kivaa".
Kuhunkin niistä mahtuu jopa 50 ihmistä.
Kansa näki järjestystä Auringon liikkeissä...
...ja kartoitti sen Pueblo Bonitoon.
Päiväntasauksena Aurinko nousee idästä
muurin päästä.
Aurinko laskee länteen muurin toiseen päähän.
Rakennuksen eteläinen ulkoseinämä
on tarkasti itä-länsi-suuntainen. Päiväntasauksen iltana
Aurinko laskee suoraan seinämän päähän.
Pueblo Bonito on vain suurin rakennus
rituaalimaisemassa. Koko kanjoni merkitsee päiväntasausta.
"Kivoja" on 14. Yksi niistä on Casa Rinconada.
Valtaviin tiloihin mahtui 400 henkeä kuhunkin. Yhteensä 6 000 henkeä.
"Kivat" olivat todella tärkeitä muinaiselle kulttuurille.
Niissä suoritettiin suurin osa seremonioista,
jotka liittyivät Aurinkoon.
"Kivassa" oli raskas maakatto.
Pimeydestä palvojat näkivät Auringon vain pienistä seinäraoista.
Se tehtiin pääilmansuuntien mukaan: pohjoinen, etelä, itä ja länsi.
Pohjoispuolella on neliskanttinen rakennelma, jossa on kaksi ovea,
jotka on suunnattu päiväntasauksen nousevan Auringon mukaan.
Kaikki on linjassa ilmansuuntien mukaan muutaman asteen poikkeuksin.
Neliskanttisen rakennelman ovet avautuvat itään ja länteen,
joten nouseva päiväntasauksen Aurinko paistaa niiden läpi
ja täyttää sisätilan valolla kahdesti vuodessa ikuisesti.
Uskomme, että taivas ja maa luotiin samaan aikaan.
Aurinko luotiin antamaan valoa maailmaan.
Aurinko ja maa tekevät yhteistyötä ja antavat ihmisille ravintoa.
Päivätasauksen valo tulvii "kivoihin" kaikkialla kanjonissa.
Se oli varmasti upea näky.
Tutkimme paikkoja, joihin ihmiset kerääntyivät
kokeakseen tilan ja yhteyden maailmankaikkeuteen.
Suuntaukset kertovat järjestyksestä, jossa asiat tehdään.
Joskus järjestys unohtuu nykyajan maailmassa.
Pilaamme maailmamme.
Pueblo-kulttuuri merkitsi päiväntasauksen
vielä yhdellä upealla esityksellä.
Tämä on Fajada Butte, pyhä paikka,
jossa ehkä vain sivilisaation parhaat tähtitieteilijät
saivat käydä.
Anna löysi sen vierestä kolme hiekkakivilaattaa,
jotka oli asetettu kalliota vasten.
Kallioon oli kaiverrettu spiraalikuvio.
Hän oli paikalla oikeaan aikaan nähdäkseen valoterän ilmestyvän.
Hetki oli tarkasti... Se oli neljä minuuttia pielessä keskipäivästä.
Länsipuolella on toinen spiraali. Siinä kierteitä on kaksi.
Siinä valoterä kulkee oikean kierteen läpi.
Sekin tapahtuu päiväntasauksena keskipäivällä.
Chacon kanjoni on ainutlaatuinen siksi,
että painotus ei ole auringonnousussa tai -laskussa
vaan keskipäivässä.
Se toimii kellon tarkasti ja kaikki tapahtuu yhtaikaa.
Valoterä kertoo päiväntasauksesta. Paikat kertovat keskipäivästä.
Näemme saman rakennuksissakin ja ihmisissä.
Ihmiset liittävät itsensä Aurinkoon ja Auringon voimaan.
2 400 kilometrin päässä Chacosta mayat rakensivat rakennelmia,
jotka saavat Pueblo Bonitonkin näyttämään pieneltä.
He myös loivat upeimman valonäytöksen,
jossa Auringon matka huipentuu.
Muinaisessa Chichén Itzán kaupungissa Meksikossa
on tuhansia ihmisiä läheltä ja kaukaa.
Muutaman tunnin päästä muinaisella pyramidilla
nähdään ehkä upein ilmiö,
jonka päiväntasauksen Aurinko luo.
Kyse ei ole tavallisesta nousun tai laskun suunnasta.
Kyse on monimutkaisesta kolmiulotteisesta ilmiöstä,
joka hyödyntää Auringon valoa tunteja ennen sen laskemista.
Sillä rakennetaan varjonäytös, joka on mayoille ominainen.
Tuhat vuotta sitten valtavan mayojen imperiumin keskus oli täällä,
Meksikon Jukatanin niemimaalla.
Sivilisaatio oli jo 3 000 vuotta vanha.
Siitä on tullut vertauskuva oppimiselle,
tähtitieteelle ja ennen kaikkea upeille rakennuksille.
Tämä on El Caracol, joka tarkoittaa etanaa.
Se sai nimensä muodostaan.
Sen huipulla on kupoli.
Moderniin länsimaiseen silmään se näyttää observatoriolta.
Ehkä ihmiset istuivat rakennuksessa
ja tarkkailivat Aurinkoa, Kuuta ja muita planeettoja.
Alueen johtajan Marco Antonio Santos Ramirezin mielestä
El Caracol oli keskeisen tärkeä mayoille.
Tähtitieteilijät olivat täällä jatkuvasti.
Muut huolehtivat heistä, sillä he olivat asiantuntijoita.
Vuosisatojen ajan
kaikki tähtitieteelliset ilmiöt merkittiin muistiin.
Tähtitieteelliset havainnot ja tieto
keskittyivät eliitin käsiin.
Niin mayat onnistuivat pysymään vallassa.
Vallassa pysyttiin tietämällä, miten taivas toimi.
Kun Chichén Itzá rakennettiin,
mayat tiesivät jo, miten Aurinko, Kuu ja planeetat liikkuvat.
El Caracol ei ole niinkään observatorio
kuin kivinen kalenteri.
Seinien aukot sijoitettiin tarkoituksella
merkitsemään Auringon paikkaa tiettyinä tärkeinä päivinä.
Kaksi aukkoa merkitsee tiettyä auringonlaskua
päiväntasauksena tai päivänseisauksena.
Näiden suuntausten avulla todettiin
mikä vuodenaika kulloinkin oli.
Marcon kollegat ovat kuvanneet valoilmiöitä eri vuodenaikoina.
He kokoavat uudelleen tarkkoja tietoja,
jotka mayat olivat keränneet vuosisatojen aikana.
Näette, miten Auringon valo kulki ovista
ja merkitsi valoviivat,
jotka kertoivat tietyistä päivistä, jotka haluttiin merkitä.
Tämä näyttää yksinkertaiselta, sillä näemme vain valoviivan,
mutta se saavutettiin perimätiedolla,
jota siirrettiin sukupolvelta toiselle.
Mayat tiesivät, että päiväntasaus on tärkeä sadon kannalta.
Päiväntasaus oli tärkeä symbolinen hetki,
sillä kuiva kausi oli kuoleman aikaa
ja sadekausi oli elämän aikaa.
Päiväntasaus merkitsi toisen loppua ja toisen alkua.
Varmistaakseen selviytymisensä
mayat uskoivat jumalten vaativan lepyttelyä päiväntasauksena.
Chichén Itzássa yksi tärkeimmistä jumalista oli Kukulkan,
joka oli siivekäs käärme, joka lensi sateenjumala Chacin edellä
tuoden sadekauden.
Hänen häntänsä liikutti tuulta ja pyyhki maan puhtaaksi.
Mayat rakensivat pyramidin hänelle
ja kaiversivat hänen kuvansa sen julkisivuun.
Kukulkan on luojajumala,
joka loi ajan, maailmankaikkeuden, ihmiset, maissin ja tulen.
Kyse on uudelleensyntymästä
ja taistelusta elämän ja kuoleman voimien välillä.
Päiväntasauksena
Kukulkania juhlittiin upealla valoshow'lla.
Päiväntasauksen päivänä
Chichén Itzán turistit odottavat hetkeä,
joka merkitsee uuden vuodenajan saapumista.
Siihen on vain minuutteja aikaa ja jännitys tiivistyy.
Pilvet uhkaavat pilata tärkeän hetken.
Väkijoukko rukoilee mahdollisuutta nähdä mayojen uskon vallan.
Ilmiön luominen on monimutkaista,
mutta se tehtiin lähes tuhat vuotta sitten
ilman modernia matematiikkaa tai tietokonetekniikkaa.
Väki pyramidin ympärillä odottaa tärkeää hetkeä.
Tärkeä kohta pyramidissa on sen luoteiskulma.
Kukin askelma on hieman ulkoneva.
Mayat ymmärsivät askelmien laskevan varjonsa viereiseen portaikkoon.
Varjosta sai luotua illuusion.
Tästä näemme valon muodostavan
varjokolmiot.
Ilmiö on kolmiulotteinen.
Aurinko kulkee kaaressa taivaankannen poikki.
Kulma laskeutuu alas ja sivulle.
Portaikko on tasainen alusta eri kulmassa.
Mayojen oli ratkaistava monimutkainen ongelma.
Se varmasti vaati uskomattomia taitoja.
He varmasti rakensivat pienoismallin
ehkä puusta tai savesta ja veivät sen ulos
ja hyödynsivät Auringon valoa päiväntasauksen päivänä
ja valaisivat mallia ja tutkivat sitä,
kunnes he keksivät, miten illuusion saa luotua.
Varjo oli jono kolmioita,
mutta jos mayat muuttivat kulman muotoa,
se muutti myös varjon muotoa.
Mallin avulla he saivat luotua haluamansa ilmiön.
Hetki on lähes käsillä.
Auringon laskiessa länteen
valo- ja varjokolmiot alkavat muodostua.
Emme tiedä varmaksi, miten se vaikutti
sitä seuraaviin mayoihin.
He olivat varmasti ihmeissään ja peloissaan.
Kolmiot alkavat nyt ilmestyä.
Itse Kukulkan ilmestyi maan päälle.
Varjo ei ole tärkeää, valo on.
Se luo hohtavat käärmeen, joka kiemurtelee alas portaita
alhaalla olevan pään perässä. -Tätä he tulivat katsomaan.
Kukulkanin laskeutumista maahan elvyttämään maa.
Mayoille tämä oli päiväntasauksen upein ilmenemä.
Kukulkan laskeutui maahan karkottamaan kuivan kauden
ja tuomaan sadetta ja elämää.
On upeaa,
että muinainen tieto on yhä esillä.
Nyky-yhteiskunta on menettänyt kosketuksen ympäristön kanssa.
Myös taivaan.
Olemme menettäneet yhteyden päiväntasauksiin,
jotka ovat todellisia siirtymäkohtia
lämpimän vuodenajan ja kylmän vuodenajan välillä.
Meksikon jälkeen Aurinko ylittää Tyynen valtameren
ja päättää päiväntasauksen.
Kauan sitten unohdetut sivilisaatiot
juhlivat tätä päivää tietämättä toisistaan.
Muinaisille Aurinko oli elämän antaja
Ensin piti ymmärtää sen matkaa,
ja sitten sen voima haluttiin valjastaa.
Näin kehittyi tähtitiede ja rakennustaito, jolla se onnistui.
Päiväntasausta seuraavat muinaiset astronomit loivat kosmista taikaa.
Suomentanut Annika Karvonen