Downloaded from YTS.MX
ORIGINALNI NETFLIXOV DOKUMENTARNI FILM
Official YIFY movies site: YTS.MX
TIJEKOM SVOJIH PUTOVANJA OD SVIBNJA 1973. DO KRAJA 1979.,
GUILLERMO VILAS SNIMIO JE 46 AUDIOKASETA KOJE NITKO NIJE ČUO,
DOSAD.
GLASNOĆA
VILAS / POČECI
Moj život bio je otkrivanje.
Morao sam naći smisao u svemu što se događa.
Kad sam se prvi put opekao na vatru, mislio sam da je to sjajno.
Bila je vruća
i pomislio sam: „Što ako je dotaknem?
Možda ću osjetiti toplinu iznutra.”
Otkrivao sam svijet i tako sam završio ovdje.
Tko je taj G. Vilas,
koji je danas napravio revoluciju u tenisu?
Po meni je Vilas jedan od najboljih.
Jedinstven stil, jedinstvena osobnost.
Pogledate li
najvažnije tenisače u povijesti,
jedan od njih je G. Vilas.
1977. oborio je rekord pobijedivši u 50 pojedinačnih mečeva zaredom.
Te godine bio je prvi u svijetu.
Iz Buenos Airesa u Argentini,
Guillermo Vilas!
1991. PRIMLJEN U KUĆU SLAVNIH
Uvijek sam naknadno uživao.
Ne možeš biti sretan.
Ali možeš…
učiniti nešto
što te, kad se poslije sjetiš toga,
usrećuje.
Guillermo je uvijek bio na velikim turnirima.
Ondje sam ga sretao. To mi je puno značilo.
PRVI 310 TJEDANA
Znao sam da ima snažan bekhend jednom rukom.
Imao je veliku lijevu ruku
i uvijek jako se trudio.
BRANITELJ NASLOVA OSVAJA 15 MEČEVA ZAREDOM
Jedan je od najboljih tenisača u povijesti.
Dolazi iz Argentine
i imao je velik utjecaj na tenis u Latinskoj Americi.
Svi latinskoamerički sportaši trebaju mu biti zahvalni.
PRVI 209 TJEDANA
Njegova igra i mentalitet
utjecali su na mene i mnoge igrače u Argentini.
TREĆE MJESTO 1989., 1991. I 1992.
Imao sam poster Guillerma
kad sam bio mali. Bio je moj junak.
Najuspješniji tenisač iz Južne Amerike.
Jako je važan za tenis.
PRVI 20 TJEDANA
Dio je velike generacije, Borg, Guillermo, Connors,
Ilie Năstase…
VILAS TRIJUMFIRA U FINALU WASHINGTONA
Pobjeda je posljedica
svega dobrog što radiš tijekom godine,
rada i truda koje si uložio u ono čime se baviš.
Meni je najvažniji je vlastiti napredak.
Vilas je bio opsjednut time
da bude prvi svugdje gdje je igrao.
NOVINAR I ISTRAŽIVAČ
Prvo u klubu Náutico Mar del Plata.
Zatim u gradu Mar del Plata
pa u zemlji i naposljetku, da zatvori krug,
prvi na svijetu.
Sjećam se da je tvrdio da je na prvom mjestu.
VILAS, SRCE I PRVAK
Zaslužio je to.
Bio je najbolji tenisač
i trebao je biti prvi na svijetu.
Vilas je to tvrdio cijeli život.
Uspio je 1975., 1977. i 1982.,
te tri godine igrao je najbolje
i najviše se približio tome da bude prvi na svijetu.
Nikad nije dobio pozitivan odgovor
od teniskih nadležnih tijela.
Iz ATP-a su rekli da je na drugom mjestu.
Mnogo puta sam tražio da vidim evidenciju.
Uvijek su me odbili.
U to doba imali su čudan…
sustav bodovanja.
ATP - UDRUGA TENISKIH PROFESIONALACA
RANGIRANJE TENISAČA
Mislim da ATP prije nije objavljivao sve rang-liste
zbog nemogućnosti tehnologije.
ATP je unajmljivao računalni sustav.
MATEMATIČAR I PROGRAMER
U početku je trebalo dan-dva
da sustav obradi podatke.
Bez obzira na računala, vrlo je jednostavno.
Uzmite sve prve igrače svijeta,
provjerite koliko su turnira osvojili
i vidjet ćete, osvojili su ih manje nego ja.
Znao sam da to nije točno,
da je netko upotrijebio
sve najgore kako bi me uvjerio
da nisam na prvom mjestu.
Kaže se da je nerazumno htjeti promijeniti prošlost.
Može li itko pobijediti svoju povijest?
Vjeruje se da povijest
piše netko,
ali piše je vrijeme.
Vrijeme ti daje sve.
Ako pogledate Vilasa,
McEnroea i Connorsa
i pitate se tko je prvi, drugi, treći,
možete samo nagađati. I zato
mislim da
zato što on nije… Oni su iz SAD-a
i možda je zato bio treći.
Siguran sam da će netko
preuzeti odgovornost i reći: „Tako se to radi”
i zalagati se za to jer je prvi onaj koji najviše pobjeđuje.
Zovem se Eduardo Puppo i novinar sam.
Prvi teniski časopis objavio sam 1980.
i otad ne radim ništa drugo.
Izvještavao sam s 300 turnira u 20 zemalja,
više od 50-60 grand slamova,
bio sam medijski glasnogovornik svih teniskih događanja u zemlji.
Autor sam enciklopedije Povijest tenisa Argentine,
radio sam na raznim radijima
i 2004. došao na CNN en Español
kao analitičar na vijestima.
U lipnju 2007.
čuo sam za novi Vilasov zahtjev ATP-u
i shvatio da je to povijesna nepravda…
…koja traje 30 g. i ideja je ostala.
Šest mjeseci poslije,
neke vijesti promijenile su slijed događaja
i ja sam usmjerio pozornost na Vilasov zahtjev.
DOBILA PRVO MJESTO GODINAMA PREKASNO, 27.12. 2007., 13:53
Situacija s E. Goolagong otvorila je oči teniskom svijetu.
Priznali su stare pogreške
i australskoj tenisačici priznali prvo mjesto 31 godinu
nakon njezinih postignuća u ženskom tenisu.
WTA NAPOKON POSTAVIO GOOLAGONG NA PRVO MJESTO
To me dirnulo, bilo je poput naredbe da krenem na misiju.
Potaklo me da se zadubim
u retrospektivno proučavanje statistike
a da nisam znao kakav će opseg poprimiti moje istraživanje,
ni da ćemo moja obitelj i ja u to uložiti gotovo 12 godina.
FOTOALBUMI
Ovo su…
Guillermove bilježnice i dnevnici.
Tijekom svoje karijere…
zbilja je imao…
smisao za detalje…
koji je vrlo bitan.
Eduardo je počeo
zauzimati stajalište…
Kao da je bio u položaju…
PUPPOVA SUPRUGA
…teniskom svijetu pokazati
što duguje Guillermu Vilasu.
Vilasa sam vidio
prvi put 1974. u meču protiv Juliána Ganzabala,
u finalu turnira u Buenos Airesu.
Izgledao mi je drukčije,
imao je dugu kosu i nosio traku…
Ne znam je li me više iznenadilo kako je igrao tenis
ili njegova osobnost.
Guillermo Vilas… Nama koji volimo tenis
ne treba vas predstavljati.
Ne sjećam se jeste li prvi, drugi ili treći,
ali ste među najboljim tenisačima svijeta.
Sa šest godina igrao sam protiv zida. To je trajalo tri godine.
Protiv zida? Posve sam?
Protiv zida, kod kuće.
A onda sam počeo igrati.
-I odmah ste postali prvak? -Prvak zida.
Najbolji u školi i prvak protiv zida.
MAR DE PLATA, ARGENTINA, 1958.
Otac mi je govorio: „Strast će te daleko odvesti.
Ono što učiniš napola nije dobro za tebe.”
Zato sam sabrao sve svoje strasti
i uvijek činio isto.
Moj tata je shvatio da je moj put sportaša
i igranje na ulici,
u to doba se sport ondje igrao, veoma složen.
Zato me poticao da igram tenis.
TURNIR YPF-A
Odveo me na turnir u Villa Gesellu.
Rekao je: „Ovdje igraju, govore engleski.
Poslije će igrati u Europi…”
Lagao je, bili su iz Mar del Plate.
I to me oduševilo.
Idući dan tata me odveo kupiti reket.
I počeo sam igrati.
Sa šest godina
igrao sam u garaži.
Počeo sam sa šest godina, igrao sam u garaži.
Igrao sam tri sata svake večeri. Na stropu je bila svjetiljka.
Uvijek bih je razbio i mama mi je rekla:
„Smiješ razbiti samo jednu dnevno.”
I tako bih igrao dok se svjetiljka ne razbije.
To bi u prosjeku trajalo dva-tri sata.
Ovdje imamo…
Evo…
Evo, po redu.
Njegov prvi reket.
To je Sarina,
marke Sportlandia, pravi.
Onda i Goldwing…
Dunlopov.
Ovaj drugi je profesionalniji.
A onda je prešao na Blue Flash,
više natjecateljski reket, da tako kažem.
Cilj moje istrage je rekonstruirati
tih 280 tjedana,
od kolovoza 1973.,
kad je objavljena prva ATP lista,
do prosinca 1978.
To nije tek neko nasumično razdoblje.
Kao novinar smatram da je u tom periodu
Vilas imao najviše prilika postati prvi.
Obratio sam se
bivšim direktorima turnira,
bivšim predsjednicima ATP-a,
knjižnicama Roland Garrosa, Wimbledona, USTA-i, Kući slavnih
u Newportu, tadašnjim novinarima,
novinskim agencijama, medijatekama…
Konzultirao sam se s više od stotinu ozbiljnih izvora.
Pomogli su mi mnogi članovi obitelji, prijatelji,
kolege novinari koji su natipkali tisuće rezultata.
Bilo ih je mnogo, 80-90 turnira u sezoni.
I sve to prema stvarnim zbivanjima na terenu,
bez iskrivljenja originala.
Uvijek sam bila na Eduardovoj strani.
Pomogla sam mu sa svime što me zamolio
jer strastveno volim istraživati i prilično sam opsesivna.
Zadovoljna sam svojim doprinosom
jer je na kocki bila istina.
PROJEKT V, PRVI DIO
Tako je nastao Projekt V.
Tako sam ga nazvao po Vilasovom prezimenu,
da ga pokušam zadržati u tajnosti.
POVJERLJIVO
Biti prvi na listi vrlo je bitno.
Razgovori u taksiju
ili kad te netko pita čime si se bavio.
„Bio sam tenisač.”
„Dobar?”
„Da, bio sam prvi na svijetu.”
Budu oduševljeni.
Ako kažeš: „Osvojio sam Roland Garros,”
nije isto, nema istu težinu.
KLUB NÁUTICO, MAR DEL PLATA, ARGENTINA, 1960.
Tata je vidio da su igrači na turniru Ciudad República
većinom bili Locícerovi učenici.
O svom učitelju govorili su s puno ljubavi.
U to doba, kad sam imao osam i pol godina,
Locícero se doselio ovamo,
otvorio školu tenisa i počeli smo igrati.
Učitelj me pitao:
„Želiš li biti prvak ili tenisač?
Prvak kluba ili prvak Argentine?”
„Što još postoji?”
„Prvak turnira, prvak grand slama…”
„Mogu postati prvak Argentine?”
„Možeš, budeš li radio što ti kažem.”
Prvak mora imati dvije stvari…
GLAS F. LOCÍCERA, JEDINOG UČITELJA
…talent i zvanje.
Treba raditi s kvalificiranim profesionalcem,
koji zna i izučio je
tri teme koje su ključne za dobrog učitelja.
Prvo, fizička forma, drugo, tehnika i treće, servis.
Ako jedan od tih aspekata ne funkcionira,
ako ne bude dobar u tome, neće uspjeti.
Pitao bih učitelja
koliko tenisača ide na turnire po svijetu?
Odgovorio je:
„60-70.”
U cijelom svijetu! Shvatio sam da je to težak sport.
Što kad bih ti rekao da tenis nije težak?
Ne možeš napredovati ako to ne razumiješ.
Kad razumijemo glazbu, ona nije teška.
Do, re, mi, fa, so, la…
I onda možeš svirati tango, rancheras, bilo koju vrstu glazbe.
A možeš je i skladati.
Isto je i s tenisom.
Postoje četiri vrste forhend i bekhend udaraca.
Nakon 12 mj. rekao je: „Nećeš mi plaćati.”
„Ali želim stalno trenirati.”
„Trenirat ćeš svaki dan, ali bez plaćanja.”
I tako je i bilo.
Jer je znao da ću biti tenisač.
LOCÍCERO S UČENIKOM VILASOM
POZNATI TENISAČI KOJI NISU ZAVRŠILI OSNOVNU ŠKOLU
1965.
Majka se uvijek bojala da ću postati tenisač.
1966.
„Što ako naš sin postane tenisač?”
„Neće, jer od toga nema novca.
Shvatit će da neće moći imati ono što mi imamo
i odustat će.”
Mama je pozvala suradnike,
važne osobe, odvjetnike.
Našli smo se
kako bi me uvjerili da ću biti nesretan.
„Da, budem li radio što i vi.”
Kratko smo razgovarali.
-Već sam bio prvak Argentine. -Zbilja? Već?
I Južne Amerike.
Bio sam u timu prvaka Južne Amerike.
S 15 godina osvojio sam Orange Bowl.
MIAMI, SAD, ORANGE BOWL, 1968.
Svi idu na Orange Bowl, čak i danas.
Ako nisu ondje, teško će uspjeti.
Raspitivao sam se:
-„Tko je najbolji tenisač ovdje?” -„Connors.”
-„Gdje je Connors?” -„Ondje, s mamom.”
Gledao sam kako igra, imao je reket Wilson T2000.
Reket Wilson T2000
dizajnirao je Lacoste 1940.
Connors su se sviđao jer on nema snage,
kao igrač je slab,
a s njime je bio jači.
On ga je jedini koristio.
Tjedan dana sam ga proučavao, išao na njegove treninge.
Igrao sam protiv njega i pobijedio.
Nisam se morao previše truditi.
Odlično sam igrao i učinio sve što sam trebao.
Nije me bio gledao jer je bio bolji od mene.
Mislim da sam pobijedio sa 6-4, 7-5.
Kad smo se rukovali, bio je ljut, nije me pogledao.
I otišao je, nestao je.
Vidjeli smo tko će biti
moji budući neprijatelji.
Sad je u Mar del Plati.
Stigao je sinoć. Guillermo Vilas.
I budući da nije išlo drukčije, evo ga
u klubu Náutico, njegovom drugom domu.
Koji ti je bio najvažniji, najdraži nastup?
Pobjeda na Orange Bowlu.
Svake godine sam osvojio taj turnir, u paru i pojedinačnim mečevima.
To je najvažniji teniski turnir.
Ideš u Punta del Este?
Pokušat ću,
ali jako sam umoran od puta
jer se nisam odmorio od srpnja.
Igrao sam svaki dan, putovao sam u Europu
i baš sam umoran.
Trebao bih malo stati
jer će ova godina biti još napornija.
Moram igrati na Davisovom kupu i drugim turnirima.
I učiti.
Da, sad sam maturant i moram se pripremiti za fakultet.
Puppo me nazove i kaže:
„Ovako je: Sve sam istražio,
Vilas bi bio prvi da je rangiranje provođeno ispravno i redovito.”
Kažem: „Dobro, 1977.”
Kaže: „Ne, to je bila 1975.”
„Što?”
1977. je nama koji pratimo tenis bila važna godina.
Vilasov pohod 1977. bio je neponovljiv.
I zato nitko nije obraćao pozornost na druge godine.
Kad sam proučio 1975.,
primijetio sam da je J. Connors bio prvi s malom razlikom,
imao je 0,19 bodova više od Vilasa.
U prosjeku 42,72
prema 42,52.
Razlika je bila
toliko mala da sam se usredotočio
samo na Vilasove i Connorsove bodove.
Od ključne je važnosti za cijelu igru
da je rang-lista točna,
igrači to žele i mislim da uglavnom i jest,
ali, naravno, prvo mjesto je prijeporno.
Zbrajao sam, oduzimao i dijelio.
I shvatio sam da griješim
jer je to nemoguće rekonstruirati
izdvojeno od svega,
sa samo Vilasovim i Connorsovim bodovima,
kao što sam planirao.
Shvatio sam da moram napraviti rang-listu ispočetka,
od dana kad je počela,
od kolovoza 1973., nadalje.
Doživio sam emocionalni slom
jer je mnogo toga sada bilo beskorisno.
S mnogim stavkama morao sam krenuti ispočetka.
Naš dom je gotovo potpuno nestao,
bio je prepun papira, knjiga, časopisa.
To je bilo doslovno skladište prepuno dokaza.
Nismo mogli pozvati prijatelje jer nije bilo mjesta.
Ovo je mjesto
gdje sam provodio sate i sate, dane i noći.
Katkad bih se probudio
i još u krevetu zapisao nešto u blokić,
a ovdje sam pokušavao
zabilježiti sve to.
Katkad bi djeca došla, vidjela me i pitala:
„Što radiš ovako kasno?” Eto…
Eduardu je Vilasov ranking bio prioritet.
Bilo je puno razmirica među nama,
bilo je teško jer sam vidjela…
da je u opasnosti ono najvrednije,
naš brak i obitelj.
Nastavio sam računati u skladu sa svojim znanjem matematike
dok u jednom trenutku…
Bio sam umoran, sve sam poderao
i to je bilo to.
U neke stranice…
uložio sam mnogo sati rada,
a druge su bile posve beskorisne.
Bit ćeš ono što trebaš biti ili ništa.
U to doba takve su stvari bile snažne.
Vrijednosti kažu da svijet griješi, i griješio je.
MIR UZ MOĆ BEATLESA…
Rat je završio i plesali smo
na glazbu Glenna Millera.
I pojavio se Elvis,
s posve drukčijim prijedlogom.
A moj Elvis bio je El Flaco Spinetta.
Na jednom koncertu, vani je bilo puno ljudi,
svi s dugom kosom, i El Flaco je došao
s Davidom Lebónom, odjeven kao žena i to je bilo…
U Mar del Plati to je bilo fascinantno.
Taj koncert me oduševio.
Stigao je poznati hipi pokret
i sviđala mi se
ta ideologija, sloboda od vezanosti…
razmišljanje da život nije samo učenje i posao,
čini isto kao tata
i čuvaj se, ali morao si riskirati za svoje strasti.
A tvoje ti strasti katkad
daju puno slobode
i malo novca.
Sjećam se Woodstocka.
To je zbilja promijenilo svijet.
A meni su moje strasti postale još važnije
jer je to bilo jedino rješenje.
PRVI MEČ, KOCH I VILAS
1970.
Išao sam u Houston igrati,
ušao sam u trgovinu ploča i rekao: „Iz Argentine sam.
Imate li što progresivno?”
Rekli su: „Da, izvoli.”
Bio je to Hendrix.
Slušao sam Hendrixa od Houstona preko Miamija
do Buenos Airesa bez prestanka.
Poludio sam.
Potpuno.
1971.
DIPLOMIRAO U PARIZU, SJAJAN NASTUP VILASA
1972.
U našoj zemlji ljubitelji sporta
počinju čuti dosad nepoznate izraze.
Passing shot, forhend, bekhend, topspin,
a sve zahvaljujući novoj teniskoj zvijezdi,
Guillermu Vilasu.
FINALE TURNIRA U BUENOS AIRESU
Ulažemo nade u novu tenisku zvijezdu u usponu.
Dokle će dogurati?
Hoće li igrati na Mastersu u Melbourneu?
Vilas popularizira tenis u Argentini.
MELBOURNE, AUSTRALIJA, 1974.
Guillermo je igrao kako sam i očekivao.
Kad smo stigli u Melbourne…
TRENER I SAVJETNIK
…pokazao je da se oporavio
od premorenosti.
Trener je učinio nešto čudno, što nikad nije.
Probudio me u 4 h.
Natjerao me da vježban na kosoj podlozi
i s drugim elementima koje je samo on znao
jer je pomiješao različite vježbe.
Iskreno, sve je bilo čudno, a ja sam u bio najboljoj formi.
FINALE MASTERS CUPA, 1974.
Năstase je bio glavni na Mastersu,
ali ja sam sve primijenio automatski,
baš kako me trener naučio.
I umorio sam se.
Odlučna izmjena udaraca oba igrača.
U jednom trenutku
počeo sam igrati
anarhično.
Donio sam sve ispravne odluke.
Guillermo Vilas pobjednik je Mastersa 1974.
Zbacio je Rumunja Iliea Năstasea,
koji je pobijedio posljednje tri godine.
Prije nekoliko mjeseci
netko me pitao: „Što misliš o travi?”
Rekao sam:
„Trava je za krave.”
Sad mislim da je neka trava za krave, a neka za tenis.
Najteže je bilo racionalizirati što se desilo.Trebale su mi tri godine.
U svim našim postignućima postoji sustav, mehanizam,
ponavljanje.
ali katkad su ponavljanja toliko udaljena
da je teško naći obrazac.
Dok ga nisam našao. A onda…
Zato je 1977. bila takva. Tri godine sam učio.
Bio sam potpuno shrvan
i moja strpljiva žena
odlučila je naći briljantan um.
Naravno, matematičara, ali koji je bio i upoznat
s poviješću tenisa.
Počela sam razmišljati gdje ću naći ljude
koji su potpuno ludi
i opsjednuti određenom temom,
a to je rang-lista, i to ne aktualna,
nego stara kao Biblija.
I rekla sam:
„Eduardo je već tražio u knjigama, medijatekama,
pitao direktore turnira. Što je ostalo? Navijači.”
Tražila sam po međunarodnim blogovima
onih koji su govorili
o rangiranju.
Osjećala sam da su to posebni ljudi,
potpuno opsjednuti
jer za pisanje bloga nisi plaćen.
Kliknula sam na jedan
i našla jednog Slovaka.
Počela sam ga ispitivati.
Rekla sam Eduardu: „Našla sam nekoga sličnog tebi.”
Našla je jednog Slovaka
koji nije prihvatio izazov,
ali me preporučio jednom Rumunju,
Marianu Ciulpanu.
Isprva sam bio skeptičan
jer je to internet i ne znaš…
Koristili smo avatare, a ne prava imena.
Ali imao sam dobar osjećaj
jer je bilo povezano s mojim projektom.
Proučavao sam povijesne rang-liste.
Argentinac će se udružiti s Rumunjem
da proučavaju Vilasov plasman.
A Vilas, Argentinac,
postigao je uspjeh
zahvaljujući F. Locíceru
i Rumunju Ionu Ţiriacu.
Kad mi se Eduardo obratio,
činilo mi se ispravno dopuniti povijesne podatke.
DOBAR DAN, G. PUPPO, VIDIM DA STE OVO VEĆ IMALI.
ZANIMLJIVO.
POŠALJITE MI PODATKE
Pokušao sam objasniti Eduardu što znači
ponovno sastaviti tadašnju rang-listu.
Razumio je i počeo mi dostavljati podatke koji su mi trebali.
Poslao sam mu razne podatke,
tabele s turnira.
Bio je to važan cilj
i količinski ambiciozan.
Kad bih nešto našao, obavijestio bih Eduarda.
A on bi dao svoj doprinos.
Rekao bih mu brojeve, a on bi odgovorio:
„Što ovo znači? Našao sam izjednačen rezultat.
Nije li ovaj turnir trebao biti bodovan?”
Evidencija ranih godina,
1970-ih, kad je ATP počeo koristiti računala,
nije bila redovita.
Bilo je različitih vrsta rangiranja.
Eduardo se usredotočio na 1970-e.
Vilas je tada bio najaktivniji.
I očekivao je vidjeti ga na prvom mjestu.
Borg, Panatta, na središnji teren, molim.
Nije Panatta, nego Vilas!
Na središnji teren, molim.
Guillermo Vilas, Argentina.
French Open je…
FINALE ROLAND GARROSA, 1975.
…najvažniji zemljani turnir na svijetu.
To je vrlo značajan turnir.
Ja sam pobijedio prethodne godine i htio sam obraniti naslov,
a pogotovo igrati u finalu protiv najboljeg igrača, Guillerma.
Kad sam došao, bio sam jako nervozan.
Jer sam prošli put pobijedio,
jer sam osvojio Masters Cup…
Jer sam znao da mogu pobijediti
i jer, kao što sam rekao, bio sam tenisač, ali ne sjajan.
Znali smo slabe strane onog drugog,
kao i jake, odlično smo poznavali smo igru drugog.
Bilo je gotovo kao da igramo šah,
kad smo Guillermo i ja izašli na teren.
Borg i ja bili smo bliski, zajedno smo putovali.
Jednom sam se našao s njim
i kad smo došli u hotel rekao sam: „Mogu te nešto pitati?
Tvoj forhend je koma,
a moj bekhend je sranje.”
Razmijenili smo tehnike.
Bili smo prijatelji.
On iz J. Amerike, a ja iz Švedske,
ali slagali smo se,
bili smo kompatibilnog mentaliteta.
Sjećam se
da smo svake večeri išli u trgovinu
i kupili puno jogurta
jer smo obojica voljeli jogurt.
Kupili bismo 20 jogurta,
jeli ih i gledali televiziju.
Igrali smo i u paru.
Borg i ja smo se kladili
tko će strgati protivnikov reket,
tko će potrgati više reketa.
Ciljali bismo im u prsa.
Jer u to doba nitko nije razumio topspin.
Skupa smo trenirali i provodili mnogo vremena zajedno.
To je bio naš problem,
Guillermo i ja smo radili iste stvari,
ali radili smo i na drugim područjima da se poboljšamo.
Radio je na onom
na čemu sam i ja trebao raditi.
Bilo mi je važno pobijediti Guillerma u tom meču
jer mislim da smo u tom razdoblju postali
najbolji tenisači na zemljanom terenu.
SYDNEY, AUSTRALIJA
Primijenio sam znanje softverskog inženjeringa.
Konstruirao sam sustav
koji je sve to automatski računao.
U početku sam za taj projekt koristio MATLAB.
Veoma brzo obavi posao.
I može izračunati složene matematičke zadatke.
Sa Ciulpanom se matematika puno brže rješavala
i od kolovoza 1973.
do prosinca 1978.,
prema ATP-ovoj bazi podataka,
službeno je objavljeno 128 rang-listi,
od 280 tjedna u tom razdoblju.
Dakle, prema službenom kriteriju
preostala 152 tjedna
trebala bi biti prazna.
Ali nije bilo tako.
1975.
13 objavljenih tjedana
pripisano je J. Connorsu.
AŽURIRANO 31. PUT
A 39 neobjavljenih tjedana također je pripisano njemu.
Pripisali su mu svih 52 tjedna te godine
a da nisu zabilježili i izračunali podatke za njih.
Tako je, mislim da je zaslužio.
Rekao je da će to učiniti i jest, dame i gospodo.
Dobio sam
videoporuku od Vilasa,
od Guillerma Vilasa.
Bio je…
uzbuđen zbog mog projekta
i nadao se da će nepravda biti ispravljena.
To me motiviralo.
Mariane, kako si?
Ja sam Guillermo Vilas.
Znam da obavljaš fantastičan posao
i ovisim o tebi.
Znam da si jako umoran i žao mi je zbog toga.
Ali, znaš,
to nije normalno
i samo oni poput tebe mogu pomoći nekome poput mene.
Molim te, nastavi.
Vidjet ćemo se kad sve završi
i proslavit ćemo. Puno ti hvala.
Vilas je prepoznao da je 1975. jako dobro igrao.
Nakon Wimbledona
osvojio je 30 mečeva zaredom
i osjećao je da je jako blizu Connorsu.
US OPEN, 27.8.1975., ORANTES PROTIV VILASA
Za njegov prosjek,
njegova dosljedno odlična igra
te sezone bila je ključna.
Prema ATP-u Connors je završio na prvom mjestu
s gotovo nikakvom razlikom,
sa svega 0,198 bodova više od Argentinca.
Tada su krenule prve Vilasove žalbe ATP-u.
Pitao je odgovorne za sastavljanje lista,
gotovo svaki tjedan, je li se podigao na listi.
I uvijek bi dobio isti odgovor:
„Ne, Willy, još si drugi.”
To se ponavljalo jer se nije pomaknuo na listi,
čak ni kad je svaki tjedan pobjeđivao.
Znao sam da vodim.
Kako je moguće da i dalje
nisam prešao crtu
i barem jedan dan
bio broj jedan?
Ja sam bio u originalnom povjerenstvu za rangiranje tenisača.
Ne kažem da nije razgovarao ni s kim drugim, ali…
NOVINAR
…meni se nije žalio što nije prvi.
1975.
Connors je igrao na Bermuda Openu,
turniru kategorije E.
To je razlika od 40 bodova između onog koliko je izgubio
1974.
i onog koliko je dobio 1975.
Ta razlika od 40 bodova ili manje
smanjila je njegov prosjek.
ORANTES PORAZIO ARGENTINSKOG IDOLA…
Iako je Vilas izgubio nevjerojatan polufinale,
na US Openu 1975.
u Forest Hillsu, protiv Španjolca M. Orantesa,
taj nastup
bio je odskočna daska za velik korak koji se spremao poduzeti.
Uzeli smo službenu rang-listu od 8. kolovoza,
uzeli smo tablicu
i izračunali rezultate za 22. rujna, kakvi su trebali biti
da su objavljeni tog datuma.
U ponedjeljak, 22. rujna 1975.,
prema našem izračunu,
Vilas je zaista bio na prvom mjestu,
prvi put u životu.
Kad smo otkrili da je prosjek za 1975.
na službenoj rang-listi netočan
i da nedostaje datum
kada bi Guillermo bio na prvom mjestu,
Eduardo je bio iznenađen.
Ovdje dolazi na prvo mjesto
i tu ostaje još pet tjedana,
do 27. listopada 1975., kada Connors ponovno postaje prvi.
Connors je bio prvi još deset tjedana, a Vilas još dva,
5. i 12. siječnja 1976.,
što zaokružuje njegovih sedam tjedana na vrhu.
J. Connors je svaki tjedan bio prvi i ova istraga to ne osporava.
On i Vilas samo su protagonisti u načinu bilježenja povijesti,
Nijedan od njih nije odgovoran za to.
Hoćete li mijenjati stil Vilasove igre?
Mislim da Guillermo mora malo promijeniti način igre,
mora igrati agresivnije, izaći naprijed.
Nadamo se da će iskoristiti to.
To je period promjene, veoma težak,
ali to je jedina prilika da ostane na visokoj razini.
Nadamo se da će sve dobro proći
i zahvaljujemo na vašoj pomoći i suradnji
kako bi Guillermo bio prvi.
-To svi želimo. -Hvala.
Ţiriac mi se više puta obratio.
Već sam igrao s njim i bilo je dobro
pa sam rekao: „Pokušajmo.”
U mjesec dana osvojio sam tri turnira zaredom.
Pitao sam ga:
„Koliko stoje tvoje usluge?”
Pitao me zašto.
„Jer sam dostigao svoj limit.”
„Ali osvojio si ovo i ono.”
„Da, ali nisam…
S tobom je lakše.”
Vilas je došao s osam pari cipela.
Došao je sa sedam-osam majica kratkih rukava
i trenirao je šest do osam sati svaki dan.
Ţiriac me jednom pitao:
„Što misliš o treniranju s najboljim trenerom na svijetu?”
Odgovorio sam: „Ali već znaš
da sam ja igrač koji može izvesti bilo koji udarac koji tražiš.
Jer svojom tehnikom mogu igrati kako želiš,
na bilo kojoj podlozi,
mogu odigrati bili kakvu loptu iz bilo kojeg položaja
a da se satima ne umorim.”
Prvo je provjerio
koliko sati mogu igrati a da se ne umorim.
Nakon osam sati je prestao.
Rekoh: „Mogu dalje.”
„Ne, dovoljno je.”
Izuzetno poštujem sve što je učinio
jer…
ta snaga…
rad i predanost…
bili su nešto najbolje što sam vidio.
Odmah sam došao do finala u Australiji.
Aut.
Roscoe ide natrag.
Meč-lopta.
Izađi! To!
Gem, set i prvenstvo, Tanner.
6-3, 6-3, 6-3.
Gledajte Vilasovo i Tannerovo lice.
U njima možete vidjeti intenzitet meča.
I izgubio sam.
Guillermo Vilas.
Guillermo Vilas profesionalno je ušetao
na teren sportskog centra u muškom pojedinačnom finalu.
Počeli smo igrati na svim turnirima i bio sam grozan.
NICA, POBIJEĐEN U FINALU
MONTE CARLO, POBIJEĐEN U POLUFINALU
Katkad moraš doći do dna
kako bi bilo kakva…
pomoć koju dobiješ bila od koristi.
Zatim sam otišao na Havaje.
Oduvijek sam htio ići onamo, ali sam.
HAVAJI, SAD, 1977.
Otišao sam u pustinju, išao trčati, popeo se na planinu,
vidio zalazak sunca i kad je završio,
okrenuo sam se i shvatio da na jednoj strani ima sunca,
a na drugoj nema.
Bilo je mračno.
Bilo je kojota,
svi su zavijali,
jako sam se bojao.
Ostao sam ondje deset dana.
Ţiriac me došao posjetiti.
Kad je vidio da sam loše, rekao je: „Sad ja preuzimam.
Bit će teško.”
Guillermo je bio čovjek
koji je u tjedan dana trebao…
30 sati samo
da bi dobio preciznost jednog udarca.
Počeo je voditi sve, treninge, raspored…
Ja nisam razmišljao.
Sve je prilagođavao.
Prestao sam pisati poeziju.
Uvijek sam gledao filmove
i čitao knjige, sve je to maknuo.
Počeo me podrezivati kao staro stablo.
Slušao sam ga.
I to je savršeno funkcioniralo.
Uveo je vrlo strogu prehranu, umirao sam od gladi.
Bio sam tako gladan, sanjao sam hranu.
Vilas…
me koštao 365 dana godišnje,
deset godina.
BUENOS AIRES, ARGENTINA, PROSINAC 2013.
Teško je povjerovati,
ali Vilas je posljednji čuo za istragu.
Šest godina nakon što sam je započeo,
jer smo bili sigurni u statistike,
odlučio sam mu reći.
BUENOS AIRES, 26. KOLOVOZA 2013.
„Evo, prve dobre vijesti
o tvojem rankingu”, rekao sam.
Pogledao je u nevjerici,
popravio kosu lijevom rukom,
pogledao me, naručio još jednu kavu,
nastavio govoriti o vremenu, vrućini
i nije reagirao.
48 SATI POSLIJE VILAS JE NAZVAO PUPPA
Rekao sam: „Oprosti što sam bio suzdržan, dirnulo me to
i imao sam milijun misli.
To je bilo treći put da me tenis tako pogodio.
Prvi put kad sam kao nepoznati igrač osvojio Masters,
zatim kad sam drugi put osvojio Australian Open,
jer je moj otac bio ondje i prvi put sam vidio da plače,
i ovo je treći put.”
Njegova posljednja rečenica
strašno me pogodila.
Rekao je:
„Shvaćaš li
što mi znači taj list papira?”
To je bio prvi pozitivan emocionalni šok
s Vilasom,
ali pomalo sam osjećao
i strah jer
to je mogao biti i opasan korak
ako to sve ne završi dobro.
Vilas me nije tražio da ga postavim na prvo mjesto.
Uvukao sam ga…
u tu borbu,
koja je išla paralelno s njegovom,
ali je bila mnogo agresivnija.
Požalio sam što sam mu dao tu kuvertu.
PARIZ, FRANCUSKA, 1977.
Već sam igrao u finalu Roland Garrosa.
U to doba
već sam bio osvojio 35-40 turnira.
Nisam bio amater.
Ţiriac je shvatio da je temelj igranja u finalu dvaput trenirati.
Ovo je mjesto gdje je Vilas trenirao 1977.,
la Faisanderie.
Ovdje je trenirao u svibnju i lipnju 1977.
Želio je veoma mirno mjesto i bio je odvojen
od gotovo svega.
Zato je boravio ovdje.
Ovdje je Vilas spavao, pod stablima.
Vrlo lijepo mjesto.
Mjesto gdje se love fazani.
Udaljeno je od centra…
Pariza, prekrasno mjesto.
Ţiriac je vodio sve, a ja sam ga slušao.
Jer svaki put kad bih nešto odlučio, sve bi se zakompliciralo.
Slijedio sam njegov raspored,
radio sve što mi je rekao, trenirao i činio sve ostalo
na isti način, sve sam ponavljao.
Nisam bio uključen ni u što.
No svaki dan sam pisao
dnevnik dok se nisam opustio.
Jer nisam mogao spavati od anksioznosti.
FINALE ROLAND GARROSA 1977., VILAS PROTIV GOTTFRIEDA
Ne, ali rekli su nam da… Tražimo objašnjenje.
FINALE ROLAND GARROSA 1977., VILAS PROTIV GOTTFRIEDA
Razmišljao sam o drugom meču i kad je sudac objavio kraj,
shvatio sam da je završilo.
Znao sam da je meč-lopta, ali igrao sam.
Kad jedan poen završi, automatski počinjem drugi.
Zato sam spustio ruke, umjesto da ih podignem.
I okrenuo sam se prema Ţiriacu.
Jer i dalje zapravo sve radiš automatski.
Ako morskog psa izvadiš iz mora, i dalje će raditi ovo.
Vani je, nema ničega.
Što grize? Nastavlja za svaki slučaj.
I ja sam bio poput tog morskog psa.
BUENOS AIRES, ARGENTINA, 4. PROSINCA 2014.
Početak cijele ove priče dogodio se u četvrtak, 4. prosinca 2014.
Jasno se sjećam i točnog sata,
14:56 po argentinskom vremenu
i 12:56 po vremenu odredišta,
u Pontevedra Beachu u SAD-u.
U točno tom trenutku poslao sam
sve dokumente
izravno predsjedniku ATP-a.
Mail je sadržavao link i lozinku za pristup
1232 datoteke kodirane online,
1119 stranica
dokumenata istrage.
Kad je stvoren sustav s bodovima,
to je onda to, bodovi su bodovi.
Ne možeš osporiti matematiku,
osim ako matematika ne valja, što je ovdje slučaj.
PROJEKT V
Istraga je jamčila da su sve sumnje,
kao i tehničke i statističke pogreške ATP-a,
zasnovane na stvarnim dokazima,
sve je bilo skenirano, sve je opipljivo.
Trebale bi mi godine da uz puno suradnika
pregledam sve što je njegov tim učinio.
Ali vjerujem mu, Eduardo je cijenjeni novinar
i znam da je ozbiljan.
Znam da ne bi nešto tvrdio bez razloga.
Bio sam sam, a to volim.
Ne znaš kako sam se zabavljao.
Igrao sam, vratio se u sobu, jeo,
naručio bih hranu, i otišao na spavanje.
Jer više nisam imao energije.
Neredovito sam spavao, a kad si jako umoran,
umor te sprječava da budeš među ljudima,
ali te ne sprječava da razmišljaš.
Možeš razmišljati o onom najslobodnijem i najljepšem
što možeš zamisliti.
Bilo je prekrasnih iskustava.
Uživao sam u jednostavnim stvarima, poput sladoleda.
Kad si umoran, razmišljaš o sjedilačkim radnjama.
Ne znam.
„Nadam se da krevet ima svježu posteljinu, uključit ću klimu. ”
To su naizgled nebitne sitnice,
ali u tim se trenucima čine ključnima.
WIMBLEDON, 20.6.1977., 3. KOLO, MARTIN PROTIV VILASA
KITZBÜHEL, 11.7.1977., VILAS POBIJEDIO KODEŠA
LOUISVILLE, 25.7.1977., VILAS POBIJEDIO DIBBSA
31.7.1977., VILAS POBIJEDIO TANNERA
Dođem u Gstaad
i Thomaz Koch mi kaže: „Sutra moraš doći vidjeti
Krishnamurtija, indijskog filozofa.”
Padala je kiša i otišao sam.
„Ono što pokušavamo
u našim raspravama i razgovorima je…
GLAS J. KRISHNAMURTIJA
…vidjeti možemo li radikalno
promijeniti um.”
Vratio sam se
i ponovno me nešto oborilo s nogu.
Odjednom je sva ta radost
imala neku smirenost, kao da se radi o nečem jako važnom
i kao da smo se više oslanjali na sklad nego na tjeskobu.
To mi je promijenilo život.
ODGOVOR NA VAŠ MAIL…
ODGOVOR
HVALA VAM
Čekali smo ATP-ov odgovor, stigao je za dva mjeseca
i bio je negativan.
RUČNO IZRAČUNANO, 100 % TOČNO
Siguran sam da je Eduardo frustriraniji od mene.
Radio je na tome mnogo godina prije mene.
Prema nadležnima,
nisu imali potpune podatke
iz 1970-ih i nisu mogli dokazati razloge
za pogreške koje smo našli.
Dali smo im točne brojeve
koji pokazuju što je istina i ipak to nisu priznali…
Ne mogu opisati koliko je to frustrirajuće.
Odbijanje nas je ponukalo
da uključimo samog Vilasa
u svoj tim.
Vilas je poslao osobni mail
predsjedniku Kermodeu
u kojem mu je, između ostalog, rekao da pretpostavlja
da shvaća u kakvu ga je tešku i nepravednu situaciju
doveo ATP.
I da se osjeća slobodnim,
kao jedan od osnivača ATP-a,
da poduzme pravne korake.
Kermode je odgovorio vrlo brzo, istog dana,
ali s istim stavom, koji smo već znali.
Vilas nije dobio
bolje argumentirani odgovor.
NEW YORK, SAD, SRPANJ 1977.
Danas nastavljam sa snimanjem koje sam davno započeo.
Prije četiri dana.
Teško je govoriti u magnetofon.
Kao da osjećaji ne postoje.
VILASOVA PORUKA CHACHU, ARTURU I EL FLACU
Ovdje je sve dobro.
Jako mi nedostajete.
Osjećam da smo bliski
i jedva čekam da se vratim u Argentinu.
I da dijelimo sve što imamo.
Nadam se da ću dobro igrati,
planiram biti u odličnoj formi…
i pobijediti,
to je ono što želim.
Sinoć je došlo do sloma elektroenergetskog sustava,
a dijelom i društvenog poretka ili civilizacije.
MILIJUNI U MRAKU, NEW YORK OSTAO BEZ STRUJE
Vilas je imao perifernu sliku svijeta izvan tenisa
i sjećam se da mi je puno puta rekao
da je kad je 1977. došao u New York, osjetio
čudnu atmosferu.
Bilo je pobuna, požara,
financijskih problema, užasan toplinski val,
a uz to još i serijski ubojica Samov sin,
koji je uhićen netom prije US Opena u Forest Hillsu.
Muškarac za kojeg se vjeruje da je Samov sin,
ubojica koji je u proteklih 13 mjeseci ubio šest i ranio sedam ljudi,
konačno je uhićen u New Yorku.
Rekao je policiji: „Dobro, ulovili ste me.”
Atmosfera je bila teška u svakom smislu i Vilas je to osjetio.
Bojao sam se jer sam bio jako umoran, osvojio sam puno turnira,
Kitzbüehl, Washington, Louisville,
osvojio sam Columbus, Ohio, South Orange
i Westchester zaredom, nisam izgubio ni jedan turnir.
I stigao sam na US Open.
Dobro došli
na teniski turnir US Open u Forest Hillu 1977.
FINALE US OPENA, VILAS PROTIV CONNORSA
Prije finalnog meča
zagrijavao sam ga
sat i pol
na sporednom terenu.
Kad sam došao, znojio sam se.
Osjetite emocije.
Ţiriac je imao jednu taktiku, ja drugu.
Išao sam svojom i u početku nije išlo dobro.
U prvom setu bio je jako loš.
Izgleda kao da meditira.
Osvojio je četiri-pet poena
briljantno, spektakularnim volejom.
U jednom trenutku vidio sam lopticu
i došao u otvoren prostor, ali ništa.
To će biti dobro, a i ovo je!
Kakav udarac!
Postoje tenisači
koji se boje izgubiti.
Vilas se nije bojao izgubiti.
On se gotovo bojao pobijediti.
Nije najteže pobijediti,
nego uvjeriti protivnika da izgubi.
Da vidimo što kaže linijski sudac. Ima sumnji.
I Vilas je pobijedio! Pobijedio je!
Vilas je pobjednik US Opena!
Argentinac je okružen gomilom fotografa
i drugih, vlada kaos.
Vilas je pobjednik US Opena i broj jedan na svijetu.
Tada je nastala tradicija finala, a mislim i tenisa,
da publika upadne na teren.
Ušli su i na Roland Garrosu,
ali samo 20 ljudi,
a ovdje 100, 1000.
Posljednjeg dana, 11. rujna 1977.,
navečer, kad je došao u hotel
nakon što je pobijedio Connorsa u finalu US Opena,
uzeo je bilježnicu, ovaj dnevnik,
i rekao…
Otvorio ga je i ostala je samo jedna prazna stranica
do kraja i to je ova.
I napisao je…
da je pobijedio, govori o tome.
Napisao je: „Bravo, Guillermo! Tvoj prijatelj već 25 g.”
U tom trenutku bio je sam sebi prijatelj.
Dan prije početka Roland Garrosa 2015.
obratio mi se američki novinar Christopher Clarey
iz New York Timesa
jer ga je Kermode obavijestio
da ATP neće Vilasu priznati prvo mjesto.
To me zbunilo
jer je dotad sve bilo povjerljivo.
Članak je 25. ožujka objavljen online
i idućeg dana u tiskanom izdanju New York Timesa.
Naslov me šokirao.
PROŠLE SU GODINE, A VILAS JOŠ NIJE TAJ
Eduardo je došao sa svojom istragom
i svojom pričom…
NOVINAR NEW YORK TIMESA
…nekoliko mjeseci prije nego što sam napisao članak
i to je bio izuzetno zanimljiv i složen slučaj.
Bio je to dug članak u kojem Kermode
izlaže svoje stajalište
da je posve siguran ili barem koliko može biti
da je nemoguće ponovno napisati povijest.
Iz perspektive ATP-a,
mislim da su se brinuli da ako otvore vrata
i daju da Vilas službeno bude prvi,
mnogi će drugi reći:
„Ja sam 1979. trebao biti četvrti ili deseti.”
VILAS JE 1975. BIO PRVI
Bilo je ozbiljnih posljedica u svijetu tenisa.
Nismo namjeravali objaviti istragu,
ali ta medijska nezgoda je barem poslužila
da se u budućnosti govori o toj temi.
ATP NE PRIZNAJE VILASA KAO PRVOG
Ovo je poseban slučaj.
Mislim da nije bio…
Bio je slučaj s Evonne Goolagong
i ATP bi mogao reći isto za Guillerma Vilasa.
Ali nisam vidio tu dokumentaciju, zasigurno je ima mnogo.
Pretpostavljao sam da je ATP-ov način računanja bodova točan
jer je to matematika, ne može biti pogrešno.
Dva desetljeća poslije saznao sam,
kad je g. Puppo započeo istragu u Vilasovo ime,
da je možda došlo do pogreške u izračunu.
Mislim da je slučaj otvoren.
Ne sjećam se da je itko rekao:
„To je strašno, Guillermo bi trebao biti broj jedan.”
Nikad to nisam čuo.
Svi smo morali primijetiti kako nam povijest nameće nešto temeljno.
Kad sportaš postigne rezultat,
on mu pripada, zauvijek.
Nitko ne može manipulirati njegovim postignućima
ili mu govoriti što da radi s njima,
ni ATP, ITF, novinari pa čak ni sam sportaš.
To je pravo koje se ne propisuje, ono je neotuđivo.
U svibnju 2015. Vilas je odobrio
suradnju s odvjetnikom radi pravnog stajališta.
G. Adrián Sautu de la Riestra
postao je naš zastupnik u ATP-u.
Isprva smo ATP-u ponudili
posredovanje
kojim tražimo deklaratornu presudu
da se Guillermo prizna kao broj jedan
te smo jasno izjavili
da on ne traži nikakvu financijsku nadoknadu.
Kako nije bio broj jedan?
Nitko to nije shvaćao.
Neki ljudi
koji su ponovno pisali povijest…
Ovisi o onome tko piše povijest, a ne tko je čita.
Što se mene tiče,
Guillermo je u to doba sigurno bio na prvom mjestu.
NEW YORK, SAD, SIJEČANJ 1978.
U svijetu tenisa 1970-ih postojala je iščekivana tradicija,
a to je naslovnica utjecajnog časopisa World Tennis
s pregledom sezone.
Na naslovnici bi bio tenisač koji je po mišljenju novinara
te godine bio najbolji.
Kako bi odredili najboljeg tenisača 1977.,
urednici su čekali
do finala Mastersa u siječnju 1978.
između Borga i Connorsa.
SIJEČANJ 1978.
1977. Connors je osvojio
devet turnira,
a Borg sedam.
Ja sam ih osvojio 14.
Obojica su osvojila jedan grand slam,
ja sam osvojio dva i bio u finalu trećeg.
Bio sam dvostruko bolji.
Ali ovisio sam o tom rezultatu.
Connors nije imao šanse.
Trebao sam njegovu pobjedu.
Nisam htio gledati meč, bilo mi je preteško.
Pa sam učinio nešto neobično za mene.
Sjećam se da sam otišao u Woodstock.
WOODSTOCK, SAD, SIJEČANJ 1978.
Na Woodstocku sam imao prvi kontakt sa slobodom.
Bio sam ondje i osjetio slobodu,
vidio sam to mjesto i rekao:
„Ako ne pobijedim…
možda…
morat ću sagraditi kolibu i doći ovamo živjeti…
Bit ću toliko ljut!”
Ravna lopta!
Vratio je lopticu.
Došao je na mrežu.
Osvojen set!
Vratio se sam noću,
bilo je kasno. Odsjeo sam u hotelu Plaza.
Polako sam ušao
i na ulazu sreo Donalda Della.
Pitao me:
„Jesi gledao meč?”
Rekao sam: „Ne.
Tko je pobijedio?”
A on je odgovorio:
„Connors.”
Pitao sam:
„Kako je bilo?”
Pokušao sam se ne smijati. „Kakav je bio meč?”
I onda sam otišao u sobu
i zaključao se…
Cijelo sam vrijeme samo gledao u strop.
Idući sam dan otišao kupiti
avionsku kartu.
Ukrcao sam se…
Bio sam avionu
i prišao mi je kapetan, moj dobar prijatelj.
Rekao je: „Guillermo…
Ovo ti šalje Ţiriac.”
VILAS JE BROJ JEDAN!
To je bio časopis World Tennis,
bio sam broj jedan.
VILAS JE PRVI!
UREDNICI WORLD TENNISA RANGIRAJU NAJBOLJE TENISAČE
Svi smo se slikali za naslovnicu,
ja, Borg…
Jedan od nas bit će na naslovnici.
I čekali su.
Kad sam to vidio,
naručio sam pjenušac.
Tog dana sam puno popio.
Puno, zbilja sam to zaslužio.
LIPANJ 2015.
Jednog jutra u lipnju 2015. rekao mi je:
„Moraš napisati knjigu o mom životu
i želim da budeš čuvar mojih stvari.
Ovo je sva teniska oprema koju čuvam od djetinjstva i želim da je imaš.
Ima stvari mojih roditelja, teniske opreme,
glazbene opreme, svega.
Želim da to čuvaš da se ne izgubi.
Trebao sam nekoga od povjerenja i sjetio se tebe.”
Rekao je i: „Znaš što mi je važno.
Želim da moje stvari ostanu u Argentini, gdje je priča počela
i gdje bi trebala završiti.”
Napraviti inventar
svih Guillermovih stvari bio je…
velik pothvat.
Bilo je toliko toga.
Svaki papirić,
svaka majica u kojoj je osvojio Roland Garros,
svaka stvar koju je imao…
Sve je to bio dio njegove povijesti, kao da ju je prepričavao.
Bilo je…
i jako emotivno.
Ovo je bilježnicama s raznim taktikama.
Ovo je karta terena.
Jer je vjerovao da teren ima dušu,
kao i sve.
Ovdje objašnjava
svoj koncept da teren ima dušu
i kuda treba ući na teren i izaći s njega.
Ne želi to detaljno objasniti
jer je to jedna od njegovih tehničkih tajni.
Vilas me zamolio da mu učinim uslugu.
„Čuvaj sve bilježnice na sigurnom.
Ne želim da se izgube
jer su one dio moje povijesti,
koju sam pisao iz dana u dan.
Želim ih ostaviti kod tebe, znam da ćeš se brinuti o njima,
a ako mi se nešto dogodi,
znat ćeš što učiniti.”
Pogledao me krvavih očiju, kao i uvijek,
zagrlio me
i tako smo sklopili duhovni ugovor
i to je bio drugi veliki emotivni udarac.
Kad te vrućina gasi, a ritam pali
i dan postane ljeto,
mi ćemo te razveseliti i rashladiti.
Radio Music.
Moj prvi Masters turnir
osvojio sam bez trenera.
S Belfonteom.
Nisam imao trenera zanimalo me hoće li se povijest ponoviti.
I pozvao sam oca.
„Tata,
idemo u Australiju, ali moraš me slušati.
I pratiti sve moje pokrete.
Ne možeš ništa učiniti na svoju ruku.
Moramo biti tim, moram osjećati da smo na istoj frekvenciji.”
To je i učinio.
FINALE AUSTRALIAN OPENA 1979., VILAS PROTIV SADRIJA
Meč-lopta za Vilasa.
Pobijedio je!
Otac mu je sretan.
Baš kao i Guillermo Vilas.
Igrali smo i ja sam pobijedio bez trenera.
Otac je vidio kako sam osvojio grand slam.
Nitko me prije nije došao gledati jer su se jako živcirali.
A pobjednik, koji je ponovno Guillermo Vilas,
osvaja trofej prvaka u Australiji.
Moj otac se rasplakao kad su mi dali trofej.
Inače nije plakao,
to je bila jedna od rijetkih prilika.
Počeo je plakati na sjedištu, već se raspekmezio.
VILAS DRUGI PUT OSVAJA AUSTRALIAN OPEN
Odsjeli smo u hotelu Hilton i rekao je:
„Ovo nije Hilton, nego Alcatraz Hilton.”
Rekao je: „Tvoj život je lijep,
ali ja ga ne bih ni za što na svijetu.
Napatio sam se u ova dva tjedna i ne bih to volio ponoviti.
Uopće ti ne zavidim.
Sviđa mi se što si strastveno voliš tenis.
Ali mislim da se ne isplati živjeti kao rob toga
jer si toliko u tome
da nikad nećeš izaći.
Želim ti da budeš sretan,
ali nikad te više neću gledati kako igraš.”
I nije.
BUENOS AIRES, ARGENTINA, PROSINAC 2016.
Često sam išao k Vilasu jer smo radili na knjizi
i jednog jutra iznenada nas je posjetio odvjetnik.
Ostao je samo 10-15 minuta,
ali bilo je ohrabrujuće.
U prosincu 2016.
imao sam dobre razgovore s odvjetnicima povezanim s ATP-om
i ponovno smo bili na putu da ga priznaju kao prvog,
zbilja smo mislili da smo blizu toga.
Otišao sam to reći Guillermu.
Odvjetnik je otišao i ponovno smo ostali sami.
I onda sam doživio vrlo težak trenutak
kad je, prvi put u životu,
pomislio da bi prvo mjesto
moglo biti stvarno i da bi njegova borba mogla biti gotova.
Hirom sudbine
kamera koju sam namjestio iznad stola
da snimim njegove ispravke za knjigu,
nastavila je snimati.
Kome bi htio posvetiti…?
-Iskreno… -Prvo mjesto…
Sav taj posao koji si odradio…
Sve…
Sjećaš li se kad bih se naljutio, a i ti?
Razumio si…
Znaš…
Uzrujao sam se, a ti…
Rekao bi: „Uzrujao si se zbog mene, ali ne zbog…?”
Nisam se uzrujao, situacija je bila takva.
Takva je bila situacija…
Stalno sam to radio.
Dobro je.
Ti šupci.
Gotovo je.
Dobro je, kako mi govoriš.
Hvala ti.
Ova ruka je to postigla.
Hvala.
-Ova s tetovažom tvog brata. -Ovdje.
-Volim te. -Puno ti hvala.
Hvala ti na pomoći.
Zabilježeno je.
Nadam se da neće ponovno nestati.
Neće.
Guillermo, njegova žena Phiang i djeca otišli su iz Argentine
19. prosinca 2016.
9. SVIBNJA 2018.
UPRAVA ATP-A TREĆI JE PUT DONIJELA NEGATIVNU PRESUDU.
NEĆE NASTAVITI RAZMATRATI SLUČAJ.
Nakon te odluke
pokrenuli smo niz pravnih postupaka
u različitim dijelovima svijeta.
PARIZ, FRANCUSKA, 2019.
Bok, Phiang.
Dobro sam, a ti?
Da?
Prekrasno.
Da, moram razgovarati s Williamom.
Hvala, bok.
William,
kako si?
Odlično.
Da, u Parizu sam.
Da.
Prvo ti želim reći
za rekete…
Imam ih,
puno ih je.
Da, ići ću u Monako
za dva dana
pa ćemo se napokon vidjeti!
Pozdravi sve.
Bok, William, bok.
Bok.
Početkom 2017.,
dok je obitelj Vilas živjela u Monaku,
nastavili smo telefonski uređivati knjigu.
Kad smo razgovarali na daljinu,
primijetio sam da se nešto mijenja.
Guillermu je bilo sve teže
prisjetiti se detalja.
Rekao mi je: „Ja sam tenisač,
ne mogu odustati.”
Očekivao sam taj odgovor.
MONAKO, 2019.
HELIDROM U MONAKU
-Puppo? -Ja sam.
Puppo!
Čovječe, kako je lijepo da si došao!
Ovo je divno.
Kako si?
-Dobro. -Zbilja?
Lijepo te vidjeti. Došao sam, zar ne?
Da, da, hvala ti.
Ovaj ti je sigurno poznat, Jack Kramer.
-Da. -Ali ima posvetu.
„Guillermu,
Jack Kramer.”
Gledaj.
Potpis.
Žice su labave.
Savršen je.
Je li težak?
Ne, ovaj nije težak.
Nije težak za tvoju ruku.
U to doba…
-Da, bili smo mlađi. -…još smo bili u formi.
Da.
Da, istina je.
Tvoja.
Tvoja!
Guillermo Vilas.
1982.
Guillermo Vilas i Jimmy Connors, 1981.
To je onaj finale koji je otkazan. -Da.
Čekanje je bilo
emocionalno složeno
ponajviše zbog našeg prijateljstva, koje je počelo
onog trenutka kad sam razdvojio
odnos novinara i tenisača
i odnos novinara, tenisača i prijatelja.
Sami smo. Naravno, tko bi došao po ovoj kiši?
-Ja. -Mi, da.
-Sviđa mi se voda. -Prekrasna je.
Nismo odabrali jedan drugog.
Život nas je spojio
i to što smo bili tako bliski i povezani
nešto je neobjašnjivo.
Nikad to neću moći objasniti
i zahvalan sam životu na tome.
Guillermo Vilas? -Da.
-Ono što je ostalo. -Argentinac sam. Lijepo te vidjeti.
Moj sin ima tvoje ime.
Zove se Martin Guillermo, drugo ime je dobio po tebi.
Nevjerojatno.
Divno, zar ne?
Nazvao je sina po tebi.
Nikad neću zaboraviti riječi
koje je Vilas čuvao…
ne znam gdje…
kad mi je zahvalio za ono što sam učinio.
Kad je prepoznao da vjerujem
u njegova postignuća, u borbu koja nije bila moja.
Kad mi je zahvalio što sam bio uz njega
u njegovom posljednjem koraku kao tenisača…
koji je po njemu bio najvažniji.
Najdirljiviji trenutak tog odnosa za mene je bio
kad mi je rekao…
da sam bio čudo u njegovom životu.
Bio je moj junak.
Jer sam ga puno puta gledao kako igra protiv Borga.
Sviđa mi se što je na terenu bio žestok.
Hvala što ste me zamolili da govorim o jednom od svojih idola.
Vilas je bio jako važan u prvom dijelu moje karijere.
Kao tenisač,
ponavljam, bio je jedan od najboljih
i sve će pamtiti Guillerma.
Mislim da je osvojio četiri grand slama
i vjerojatno je osvojio puno europskih turnira na zemljanom terenu.
On je veliki prvak.
Kad sam bio jako mlad, sjećam se
da mi je rekao:
„Svi znaju kako trčati u stranu,
ali trčati naprijed-natrag mnogo je složenije,
moraš pokušati istjerati igrače
iz položaja u kojem im je ugodno.”
Guillermo je bio jedan od igrača koji su ostavili trag,
posebno što se tiče radne etike nove generacije tenisača.
Bio je pravi borac, nikad se ne bi umorio,
trebao je biti prvi, ali dobro,
sustav rangiranja bio je drukčiji.
Nije nagrađivao česte nastupe.
Svi znamo za njegovu borbu i njegov trud na terenu.
To mu je bilo sve u životu.
Priznanje da je bio na prvom mjestu
bilo bi nešto vrlo lijepo.
Zaslužio je biti na prvom mjestu.
Osvojio je četiri grand slama.
Nekoliko godina dominirao je na zemljanim terenima.
Nekoliko godina osvajao je najviše turnira.
Svi bi trebali dobiti zasluženo priznanje.
Njegove tvrdnje trebalo bi istražiti.
Siguran sam da će ATP promijeniti
svoje zapise ako se dokaže da ima pravo.
Guillermo je svakako zaslužio biti na prvom mjestu.
To je bila njegova godina,
jednostavno je tako.
Jednostavno je trebao biti prvi.
VILAS JE ZADNJI PROFESIONALNI MEČ ODIGRAO 1992.
OSVOJIO JE 62 NASLOVA
I 10 G. BIO JE MEĐU 10 NAJBOLJIH.
DRŽI REKORD ZA NAJVIŠE OSVOJENIH TURNIRA U GODINI (16, 1977.)
2005. OŽENIO SE P. KHUMUEANG I IMA ČETVERO DJECE
NAKON 45 G. ATP NE PRIZNAJE DA JE VILAS SEDAM TJEDANA BIO PRVI
UNATOČ SVIM PREDOČENIM DOKAZIMA.
U 6 GODINA PREGOVORA
ATP NIJE PREDOČIO DOKAZE PROTIV ISTRAGE.
VILAS I PUPPO NASTAVIT ĆE BORBU
DOK SE NE PRIZNA ISTINA.
POSVEĆENO WILLYJU S LJUBAVLJU I DIVLJENJEM
To je jedna od mnogih ludosti koje u posljednje vrijeme radim.
U SJEĆANJE NA UČITELJA J. C. BELFONTEA
Prijevod: Ivana Brajčić