Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Марто, чи береш ти Зака Ефрона за чоловіка,
аби шанувати його й коритися йому…
Ніколи! Ні!
За Зака я виходила минулого тижня!
Сьогодні була черга Бекхема!
11 РОКІВ ПО ТОМУ
Чули історії, які розповідають малим дівчаткам?
Про гидке каченя, що одного дня стає лебедем?
Чи гусінь, що перетворюється на метелика?
Проте,
зрештою,
я так і залишилась гусінню.
Та не жалійте мене,
адже найгірше ще попереду. Повірте.
Ого, яка величезна!
Дякувати Богу за друзів.
Я беру найбільшу кімнату.
Якопо.
Якопо не просто модний.
Якопо і є сама мода.
Його призначення було зрозуміло змалечку — боротися з несмаком.
Ну як?
Мамо, балетки краще!
Поміряй оці.
Найбільшу ти не забереш.
А от і заберу. Я тут єдиний чоловік.
Агов, чоловіче.
Коли ти дозрієш до матчу-реваншу з армреслінгу?
Федеріка.
Тільки не звіть її «Феде». Отримаєте по голові.
Отже, люба.
Ти нам нічого не розповідаєш.
Як школа?
У 13 років вона заявила, що лесбійка.
Добре. Я зустрічаюся з Анною.
Вона завжди була тактовною.
Бідні батьки!
А той симпатичний хлопчик,
з яким ти гуляєш. Як його звати?
-Якопо! -Якопо.
Він з Маттео.
Принаймні, вони могли втішати себе тим,
що донька — математичний геній.
ГРОШІ
Дехто досі забуває складати гроші в загальну касу.
Вона винайшла метод підрахунку карт у покері.
І тепер обчищає усі підпільні кубла у місті.
ПОДУШКИ ФЕДЕРІКА, КУХНЯ
Отже, ми говорили про кімнати.
Давайте запишемо усі кімнати, їх вади й переваги!
Обожнюю списки!
Списки — це життя.
Знову твої бісові списки!
Погнали!
-Дідько, пилюка! -Де інгалятор?
Зрештою, найбільша кімната мені не дісталася.
Але не жалійте мене,
найгірше ще попереду.
Та я недовго.
Мої батьки померли, коли мені було три.
Автомобільна аварія.
Від них мені лишилася ця квартира
й рідкісна генетична хвороба
з назвою, за яку я не зможу їм достатньо віддячити:
муковісцидоз.
Нічого страшного! Але якщо постійно не приймати ензими,
не користуватися інгалятором, не лікуватися,
не уникати вологих місць з мікробами,
ваші легені заповнить слиз, ви підчепите інфекцію,
а потім помрете.
Ось тепер можете мене жаліти.
Бачили усі ті фільми, де у героїні невиліковна хвороба,
але, незважаючи на хімію та респіратори,
вона дуже крута й зустрічається з найліпшим хлопцем школи?
Так ось, мій фільм не такий.
Не хвилюйтеся, все буде добре.
-Окей. -Гаразд.
Марто!
Заходь.
Ні, друзі.
Ви знаєте правила.
Почекайте тут.
Отже, Марто, як ти почуваєшся?
Напади були?
Та, наче, ні.
Так. Позавчора був напад катарального кашлю.
Та то просто через пил.
Нарешті звільнилася квартира, яку залишили батьки, і ми щойно переїхали.
Ви не уявляєте, в якому вона стані.
Послухай, Марто.
Я вирішив припинити терапію, яку ми проводили.
Чому?
Я здорова.
А що, і пожартувати не можна?
Що це означає?
Це означає, що вона теж не допомогла.
Так, лікарю?
-Скільки мені залишилось? -Якого біса?
Хай відповість.
Власне, для хворих на муковісцидоз
час — відносна річ.
Важливіше ваше ставлення.
Великі та малі цілі, яких ви досягаєте,
допоможуть виграти час.
Тож, пам'ятайте. Головне — не падати духом.
Дякую, лікарю. Ви справді відкрили для мене світ.
Але мені вже час на роботу.
ВХІД
-Вітаю, мала Марто. -Вітаю, великий Ахмеде.
Де ти була?
Ходила до лікаря.
Не бійтеся, це не заразливо.
Дивись.
Сьогодні читатимеш акційні пропозиції. Починай!
-Нанизу вже чекають. -Ну, якщо я мушу.
Раз, два, три.
Проба.
Вітаю.
Лише сьогодні тунець у власному соку
зі знижкою 40%.
Органічні зелені оливки
зі знижкою 30%.
Поспішайте!
Пропозиція діє лише до вечора.
Я ДУЖЕ ХОЧУ З ТОБОЮ ПОЗНАЙОМИТИСЬ! МАРІО
Любий Маріо,
твоє місце теж на стіні.
СТІНА ПЛАЧУ
Так!
Ні!
О господи!
Якопо, здається, я тебе кохаю.
Я гей. І ти теж, не забувай.
Твоя мама не помічає, що ти крадеш її одяг?
Ти мене вибач,
але в інтернеті гідного лікування не знайдеш.
Власне, я сиджу в Тіндері.
Чули, що сказав лікар?
Якщо у мене буде мета, я виграю час.
Ти здуріла.
Я працюю.
Ми в новому районі,
нова класна геолокація!
Так. Нові мудаки, яких треба буде відшивати.
Чудово!
Чим займемося?
У моєї колишньої день народження.
Цікаво, у котрої з них?
Кретин.
Ну, у Джулії.
У якої саме Джулії?
-Що ти верзеш? -У Джулії з магазину Zara.
У Джулії-актриси.
У Джулії-водія 64-го автобусу.
У Джулії-актриси.
Там буде купа хлопців-натуралів.
Раптом це комусь цікаво.
Та годі вже!
Чому ліворуч? Вони ж класні!
Не дуже.
Якщо відшиє крутий хлопець, буде не так соромно.
Ні! Ти вмиєшся, пристойно вдягнешся і підеш з нами.
Народ, доки є інтернет, я маю надію.
Мою сексуальну привабливість найкраще видно через комп'ютер.
Нема де правди діти.
Хоч вона й гірка.
-Я за ноги, ти за плечі? -Взяли.
Ні!
Пустіть!
Ні, будь ласка!
Марто, у нас є важливе повідомлення.
Уважно слухаю.
О господи!
Народ, скажете мені потім, добре?
А тепер вибачте. У мене робота!
Тобі подобається?
Дякую.
Джакомо!
Привіт!
-Сто років тебе не бачила. -Марта!
Як ти?
Нудьга страшенна. Дуже нудна вечірка.
Усі такі серйозні.
Буде бійка.
Велика бійка!
Артуро! Артуро Сельва!
Джакомо, рада була бачити. Бувай.
Що це було? Чого ти побігла до брата Джулії?
Нарешті, мені згодилися його залицяння.
-І що? -Його звати Артуро Сельва.
Ми знаємо, що він красивий, що обливається духами Tom Ford
і що…
У нього закритий профіль.
Вибач, потримаєш? Дякую.
Є пару ідей, але плутаних.
Друже, не всі ж, як ти.
Світлі ідеї у тебе були у дитсадку.
-Тобі видніше. -Я там був, пам'ятаєш?
Що з тобою таке?
Нічого, все чудово.
Як завжди.
Знов почалось!
Стривай! Дивись.
-Його відмітили на фото… -Джакомо.
Вони друзі!
Годі байдикувати.
Час до роботи.
Це дуже круте місце. Щойно відкрилося.
-Можемо поїхати. -Іншим разом.
Де ти була?
Ти чого?
АРТУРО СЕЛЬВА
ПЕРЕНАПРАВЛЕНО
Я загубив телефон.
Ти його бачив? Червона мобілка. Бачив?
-Ні. -І гадки не маю.
Звісно, він ніколи не спить!
Маємо все, що треба. Ходімо звідси.
Мене почекайте!
Бінго!
Якопо, уявляєш…
Та ми просто…
Те, чим ми займалися…
Скажи їй, будь ласка!
Боягуз!
Ми вирішили завести дитину.
Але вам лише 19!
Так, але ми вже готові.
І ви вирішили піти…
Традиційним шляхом.
І це було так добре.
Подробиць не треба!
Послухай,
ми знаємо, що багатьом це не сподобається.
-Скажуть, що це протиприродно. -Це дійсно було протиприродно.
Чому ви мені не сказали?
Ми все вирішуємо разом, навіть туалетний папір так обираємо.
А про таку річ…
Ти права. Вибач нас.
Добре.
Давайте це обміркуємо.
І поки я щось не надумаю,
ніякого гульбища, обіцяєте?
Ми хотіли сказати тобі на вечірці.
Ясно.
Якопо!
Я знаю, як ти це спокутуєш.
Вдягайся. Ми йдемо у справах.
ВЕСЛУВАЛЬНИЙ КЛУБ «АРМІДА» ВХІД ЛИШЕ ЧЛЕНАМ КЛУБУ
Задоволена? Тут нікого немає.
-Ходімо спати. -Ні, зачекай.
Відчуваєш, що тут волого? Навіть мені погано.
Бачив? Це він!
Ходімо!
-Доброго ранку, Артуро. -Привіт.
Вибачте, лише члени клубу.
Випробувань у нас немає.
Вибачте, ми зараз підемо.
Звісно, я розумію. Просто…
Ви знаєте, що таке муковісцидоз?
Ні.
Власне, ваші легені наповнюються слизом,
ви підхоплюєте інфекцію
і помираєте.
І у вас цей муко…
Так, його знайшли, коли я була мала.
Боже, мені дуже шкода!
І у мене є перелік справ, які я хочу зробити до того,
як настане мій час.
А я теж завжди складаю списки!
Ви молодець! То ж як?
Ходімо зі мною.
Дякую.
От бісова дівка!
Чого це? Муковісцидоз у мене є.
Наш веслувальний клуб було засновано у 1869 році,
скоро він став відомий через життєрадісну вдачу членів.
Їхні веселі пустощі стали легендою.
Офіційну назву «Арміда»
клуб отримав 25 лютого 1874 року.
Клуб — це втілення традицій.
Моя бабуся була тут секретарем.
Потім мама, тепер тут працюю я.
За роки існування клуб підготував найкращих атлетів,
багато чемпіонів світу й декілька олімпійських чемпіонів.
Клуб відомий дисципліною пара-веслування
для людей з обмеженими можливостями.
А це тренувальний басейн.
Ходімо. Я ж казала, що часу у мене обмаль.
Бувай.
Привіт, Федеріка.
Я не можу говорити. Я в університеті.
Ти вирішила повчитися?
Так, власне, я вчуся.
Добре, тому що 27-го у тебе екзамен з педагогіки.
Що?
Ні.
Не буду я його здавати.
Будеш. Я тебе записала.
У мене все. Я тебе лишаю. Ти, напевно, дуже зайнята.
Ти не уявляєш, наскільки.
«Артуро Сельва наслідує свого діда Ланцу».
«Суднобудування».
Яка нудьга!
Народ, я заходжу!
Спокійно. У найближчий місяць нічого не буде. У мене місячні.
Спробуємо знову через 18 днів.
Я досі не вирішила, чи я з цим згодна.
-Але я хочу вам допомогти. -Величезною клізмою?
А ви не бачили той фільм?
З Дженіфер Еністон.
Вона хотіла завагітніти й взяла кухонну спринцівку.
Гадаєш, це допоможе?
Графиня!
Чому це ви вирішили не грати у четвер?
Помішайте соус.
Звісно, це просто везіння!
Годі, припини!
Чому зараз?
Назви три поважних причини і я припиню.
Знову ті бісові списки. Просто я готовий!
Це причина Федеріки,
але я її зарахую.
Ще?
Я хочу бути для когось важливим.
Ти вже важливий для мене.
Ти будеш крутою тіткою.
Ти завжди так радієш малюкам!
Ти це робиш для мене?
Послухай, люба.
Те, що ти однією ногою в могилі, не означає, що все через тебе!
Може, твоя хвороба трохи все прискорила.
Але ж, якщо так подумати, слушний час ніколи не настане.
Годі тобі, наша родина стає більше!
Принаймні, у тебе є ще 18 днів про це подумати!
Ця дурна графиня викинула мене з покеру у четвер.
Я, бачте, «завжди залишаю їх без копійки». Вони чим багатші, тим скупіші.
Я щось пропустила?
Соус!
Чого смієтеся?
Я не буду третій день поспіль їсти тунця.
Люди, я вмираю!
-Та ми й 200 метрів не пробігли! -Але я хвора!
Саме так. Ти чула лікаря. Тобі треба гуляти.
-Як твоє полювання? -Погано.
Я не можу його зрозуміти. Мені все у ньому не подобається.
У нього дебільний профіль в Інстаграмі.
Його підписники — купка кретинів, які вдають його друзів.
Він, як батько, веслує, як дід, вчиться на суднобудівника,
не їсть вуглеводи, не вистачає лише любові до караоке!
Суцільна нудьга!
Якщо я такий нудний, чому ти мене переслідуєш?
Отже,
ти мене помітив?
Чого ти хочеш?
Вечерю!
Що?
Ти спитав, чого я хочу.
Повечеряти.
Якщо між нами не буде хімії, присягаюся, що відчеплюся.
Домовились.
Приходь до мене о восьмій.
Адресу ти знаєш.
Може, обміняємось телефонами? Про всяк випадок.
Ні.
Добрий вчинок у мене раз на рік.
Гадаю, цього вчинку вистачить надовго.
От придурок!
У мене побачення з Артуро Сельвою!
Доброго ранку, мала Марто!
Доброго ранку, великий Ахмеде!
Мені це більше не потрібно!
Марто, ось сьогоднішні акції.
У тебе все добре?
Краще не буває, пане директор.
Ви надто переймаєтесь.
Ви мали б стати актором!
У вас така посмішка!
Вам це колись казали?
Шановні покупці,
якщо ви хочете приготувати романтичну вечерю для коханого,
можна почати зі смачної закуски.
Лише сьогодні акційна ціна на лосось 50 центів.
Звісно, за умови наявності у продажу.
Потім почастуйте
кохання вашого життя
чудовою італійською смаженою куркою,
яка сьогодні коштує лише 30 центів.
А запити це можна
шампанським!
Яке сьогодні ви можете придбати за неймовірною ціною
у 40 центів.
Та поспішайте. Акція скоро закінчиться, а ціни настільки привабливі…
Марто!
Якого біса ти робиш?
Я читаю папірець, який ви мені дали, і трохи додаю контексту.
Шампанське зі знижкою 40 відсотків,
а не за 40 центів! З такими цінами ми вилетимо в трубу.
Просто у мене побачення з Артуро Сельвою.
А мені нічого вдягти!
Якопо!
Обережно!
Мамо!
Нікого.
А ти певен, що її одяг мені підійде?
Люба, за своє життя мама була усіх розмірів.
НІЯКЕ
КЛАС
Це вже занадто. У мене є власний стиль.
Слухаю вас.
Ви загубилися?
Ви говорите італійською?
Артуро.
-Мамо, це… -Марта.
Марта.
Марто, моя мама.
Марта.
Ви маєте мене вибачити,
адже Артуро мені нічого не сказав.
Прошу, почувайтеся як вдома.
Ти мені не сказав, що це буде сімейна вечеря.
Ти хотіла вечерю.
Треба було конкретизувати.
Та у цьому є і свій плюс.
Я ж міг повести тебе у караоке!
Любий, це подруга нашого сина.
Так, тату. Це Марта.
Дуже приємно, Марто.
Філіппо Сельва.
Це Марчелло, мій колега, а це Беатріче, його донька.
-Марчелло! -Так.
Підійди.
Артуро, можна тебе?
-Хто це? -Подруга.
Просто подруга чи дівчина?
Музика, яку ви грали, була дуже гарна.
Що це було?
Це Бетховен.
«Патетична соната».
Ми можемо сідати?
-Що скажете? -Так.
Прошу, Марчелло.
Артуро.
Беатріче, прошу.
Отже,
Марто… Артуро нам ніколи нічого не розповідає.
Може, завдяки вам, ми трохи більше дізнаємось про свого хлопчика.
Та я б радо,
але ми знайомі лише добу.
Як це добу?
Власне, я вперше побачив її місяць тому.
Потім, після довгого залицяння
запросив сюди.
Ця дівчина полонила моє серце.
Ти, напевно, жартуєш?
Ні.
Насправді, усе було не так.
Місяць тому
ми вперше побачили одне одного.
Ну ось.
Я його побачила.
Такого елегантного,
такого мужнього.
І я почала за ним бігати. Була в його університеті, у клубі.
Я навіть поцупила його рушник, аби нюхати його вдома.
Потім якось, аби мене здихатись, він погодився на спільну вечерю.
Прийшлося вдатися до шантажу,
та це спрацювало.
Тому я і тут.
Про вас ми теж нічого не знаємо. Ви вчитесь? Працюєте?
Я вивчаю психологію. Просто заради задоволення.
Працюю на півставки у супермаркеті.
Читаю там різні оголошення.
Оголошення про знижки.
Спеціальні пропозиції.
Вибачте, невже це не запис?
Ні, люба.
У мене ні.
Я професіонал.
Ваші батьки живуть тут, у Туріні?
Батьки померли, коли я була малою.
Але у мене є два кращих друга! Якопо й Федеріка.
Я, мабуть, скоро стану тіткою. Вони хочуть дитину.
Це ж просто чудово, чи не так?
Так. Але він гей, а вона лесбіянка.
І вони взяли кухонну спринцівку.
Ви ж зрозуміли?
А тепер
маю перед вами вибачитись,
у мене рано вранці урок верхової їзди.
Чи фехтування?
Щось я забула!
Пан і пані Сельва,
було дуже приємно з вами познайомитись.
Дякую вам за щиру гостинність!
Стривай!
Стій!
Вибач мене.
Дружня порада.
Наступного разу, якщо чогось не хочеш,
просто відмовся.
Я вертаюсь туди, звідки прийшла,
і ти зроби те саме.
Чи вистачить довжини спринцівки?
Якопо! Тобі не треба запліднювати мої мигдалики!
Звідки я знаю? Я у цьому не тямлю.
Що скажеш?
Може, потренуємось?
Придурок!
-Вона вже повернулася? -Поганий знак.
Де транквілізатор?
Це було з розряду «Мої розваги зі схибнутим».
Бачили б ви його родину.
У нього красива мама.
Привабливий батько.
Навіть слуги були красиві.
Я там не вписалася.
Купка мудаків.
Ні, вони до мене поставилися добре.
Це була сумна родина.
Знаєш, що?
Може, слуг у нас і немає,
але наша родина сумною ніколи не буде.
Хай мине час, ти з цим впораєшся.
Час…
Як у вас з цим?
Мої вітання. Я Філ Грондоне.
Ви слухаєте Радіо m20.
Починається новий тиждень. Я відчуваю вашу енергію!
Доброго ранку, мала Марто!
Господи, краще вбий.
ВИБАЧ… АРТУРО
ПОВЕЧЕРЯЄМО? ТЕПЕР НАСПРАВДІ
НІ, Й ПІД СТРАХОМ СМЕРТНОЇ КАРИ
В біса гордість!
Я працюю до шостої. Забереш мене о дев'ятій.
-Віа По, 14. -Добре.
А тепер іди, у мене купа роботи.
Ось так.
Господи, я не знаю, чи ти справді є.
Та якщо так,
дай мені знак. Прямо зараз.
Так, ясно.
Дихаємо.
Ти справді прийшов?
Привіт, Вітто!
Що робиш, друже?
Їду на вечерю. Забув?
На вечерю?
Так, на благодійну?
Подзвони мені, як закінчиш!
Зроби пару фоток!
-Зніми відео… -Я тобі передзвоню. Бувай.
Це мій друг Вітторіо. Він іноді буває мудаком.
Як кажуть? «Свояк свояка бачить здалека»?
Десь так.
РЕСТОРАН DEL CAMBIO
Пане Сельва! Приємно бачити вас так швидко.
-Прошу, заходьте. -Дякую.
Ти тут часто буваєш?
Так, це улюблений ресторан батьків.
Добрий вечір.
У них веганська кухня.
Усе готують за низьких температур.
Усі продукти місцевого виробництва.
Аж 152 євро за салат?
Це калорії.
Це я так жартувала…
-Добрий вечір. -Добрий вечір.
Можу запропонувати сейтанову котлету,
мариновану в яблучному оцті й тофу-мус із петрушкою
з нашої біокліматичної теплиці.
Так.
І ще, будь ласка, пляшку шампанського. Дякую.
На нас усі дивляться.
Я до цього звик.
Розкажи мені про це…
Добре…
Давай пограємо у гру! Хочеш?
Кожний задає по п'ять питань.
Правило лише одне.
Брехати не можна.
Та якщо питання надто особисті,
можна відбутися жартом.
Згоден.
Опиши себе трьома прикметниками.
Не позитивними теж.
Щедрий.
Дратівливий.
Недовірливий.
Гаразд…
Твоя черга.
Чому я?
Чому? Бо ти красень.
-Що ти найбільше ненавидиш в людях? -Поверховість.
Загадай бажання.
Хочу, аби мої батьки були досі живими.
Я їх майже не знала.
Господи, надто важко. Я передумала.
Я хочу
сандвіч із болонською ковбасою!
Ахмеде, дякую!
Хоч би мене тепер не звільнили!
Тож, який у нас план?
Доброго вечора, пане Артуро.
Вітаю вас у магазині «У Марти».
Усі страви місцевого виробництва,
тобто ти маєш взяти їх сам.
На перше шеф-кухар
пропонує вічну класику італійської кухні.
Піцу «Маргарита».
У десятому ряду.
Головна страва — невеличкий відступ від веганської традиції.
М'ясна нарізка.
Дев'ятий ряд.
До неї ми додамо
асорті сирів.
Третій ряд.
На десерт у нас
справжній делікатес.
Полуниця.
П'ятий ряд.
А пити ми будемо…
А ось вино
я візьму сам!
Побачимось у садовому відділі.
Будьмо!
Спробуємо.
Смачна!
Я ж граю на своєму полі, любий.
Повертаємось до гри…
Давай.
Скільки разів ти казав «Я тебе люблю»?
-Жодного. -Не може бути!
Навіть Елені,
блондинці, з якою ти зустрічався з 2017 до серпня 2018?
А що? Я ж професіонал!
Ні. Навіть Елені.
Тому у серпні 2018-го вона мене кинула.
Моя черга.
Якою ти себе уявляєш у 60?
Господи, як важко.
У 60?
Добре…
Я буду
у щасливому шлюбі з англійським письменником.
Він освідчився мені під час прогулянки на гондолі.
Дуже солодкаво, але він у мене такий.
Ми живемо у Корнуоллі.
У нас троє дітей. Двоє хлопчиків і дівчинка.
Адже ми любимо дітей.
Але вони вже у коледжі, тож, у 60
ми з чоловіком…
…нарешті можемо
зайнятися собою.
Схоже, ти вже усе розпланувала.
Моя черга.
Ти любиш планувати?
Не знаю. Ніколи не планував.
Про мої вподобання і бажання
мені завжди повідомляють інші.
Родичі,
друзі.
Добре. Отже.
Моє четверте питання.
Ти дівчина?
Ну?
Я народилася п'ятого липня, тож я Рак, а не Діва.
Ні, так не чесно!
Треба питати конкретніше, любий.
Дякую за вечір.
Дякую тобі.
-Залишилось… -Ще одне питання.
Останнє.
Чи я найбільш негарна дівчина, з якою ти зустрічався?
Ні.
Відбувся жартом?
Моя черга.
Чи це було те,
чого ти чекала?
Це було краще.
На добраніч.
О господи!
Вибач.
-Хочеш зайти? -Так!
Дякую.
Будеш щось пити? Їсти?
Вибач, просто
у моєї сусідки гайморит.
Бідолаха.
Подивимось кіно?
Ні.
Ти певен? Ми навіть контракт не уклали.
Ти не маєш цього…
Я хочу займатись цим у темряві.
А я хочу на тебе дивитися.
Я хропіла?
Ні.
Просто
вже пізно. У мене пари.
Так, механіка о 10:30.
Вночі я це вже бачив.
Отож. Навіщо випробувати долю?
МАМА П'ЯТЬ ПРОПУЩЕНИХ ВИКЛИКІВ
ВІТТОРІО: НУ ЯК БУЛО ЗІ СТРАХОЛЮДИНОЮ?
Я хочу анестезію!
Я теж!
Коли ти повернулася?
Ти знов через нього плакала. Набити йому пику?
Бувай.
Що це було? Що відбувається?
Не знаю.
Ви ще зустрінетесь?
Звідки я знаю, чи ми ще зустрінемось?
Ти хоча б відео зняв?
Добре. Бувай, Вітторіо.
Ти помиляєшся! Це не гіпертурбота.
Я знаю свого сина.
Наш син уже дорослий чоловік.
Лише ззовні.
Всередині він дитина.
Бачив, кого він привів додому?
Я не проти тієї дівчини.
Він вперше привів дівчину,
яка правильно відмінює дієслова.
Не жартуй, Філіппо. Я його знаю.
Він це зробив навмисне, аби нам дошкулити.
АРТУРО: ЩО ТИ РОБИШ УВЕЧЕРІ?
МАРТА: ДОДАТКОВЕ ПИТАННЯ: ТИ ЛЮБИШ ЖИВУ МУЗИКУ?
Ні, я жартував! Я не люблю караоке!
Караоке люблять усі! Просто не всі у цьому зізнаються.
Але чому, вибач? Ти колись співав?
Звісно, у душі, як і усі! Але робити із себе дурня я не хочу.
Та кому цікаво, що думають інші?
Якщо ти чогось хочеш, іди й роби.
Добре. Ходімо.
Я лише схожу у туалет.
Дякую, Тоніно.
Давайте йому поаплодуємо!
Агов! Ні!
Ніяких наркотиків.
Ні, це у мене ліки.
От ці наркомани! Усі кажуть одне й те саме.
КАМАСУТРА
ФОТОКАБІНА ФОТО НА ДОКУМЕНТИ
Годі!
У тебе все добре?
Точно?
Ходімо.
Що таке?
У мене щось у зубах застрягло?
Я тебе поведу в одне місце.
Але у тебе поганий кашель.
Ти у лікаря була?
Шановні, годі. Я вже вам казала!
Тут можуть перебувати лише ті, хто здає аналізи крові.
Кажи.
Увечері він мене кудись веде.
Це сюрприз.
Я навіть не знаю. Усе так чудово, що не схоже на правду.
Він міг обрати кого завгодно.
Але він…
До речі, народ,
якщо ви йому за це заплатили,
ви в біса класно витратили гроші!
Щось я наробила дурниць.
Ти надто захопилася.
Це не гра.
Більше не гра.
Ти маєш йому сказати.
Знаю.
Просто…
Знаєте, коли вранці дзвонить будильник,
кожна хвилина у ліжку стає безцінною.
Ось так.
Ти ж не знаєш, як він відреагує.
Та я знаю, як відреагую я.
Ви виконували усі мої поради?
Ретельно.
-Дихальна фізіотерапія? -Так.
-Швидкі прогулянки? -Так.
Хоча я думаю зайнятися веслуванням.
Я теж!
Годі вам. Це не жарти. Веслування…
Марто, не забувайте про ризик інфекції.
Прошу, правила ви знаєте.
Ніяких вологих місць.
Але їй краще, чи не так?
Так…
Вашій подрузі значно краще.
Як гарно!
Може, прийдемо, коли буде відчинено?
Артуро, це не просто вторгнення в будинок.
Це вторгнення в палац!
Овва.
Чудово.
Не вистачає багряного.
Чи не зарано для садомазохизму?
Де ти взяв гондолу у Турині?
Ходімо.
Я трохи змерзла.
Зараз.
-Краще? -Дякую.
-Артуро, я маю тобі дещо сказати. -Добре.
Але спершу
давай зіграємо.
Одне пряме питання. Граєш?
Ти мені довіряєш?
Звісно. Чому ти питаєш?
Просто я хочу, аби ти мені повірила, коли я скажу, що…
Я тебе кохаю.
Що таке?
Марто!
Вертай до берега!
Марто!
Ні!
Марто!
Що з тобою?
Усе добре. Не турбуйся. Забери мою сумочку.
Твою сумочку…
Сумочку…
Ось вона!
Знайшов!
Марто!
Ну як?
Дати журнал?
Так. Ні!
Не хвилюйся!
Я маю багаторічний досвід
самообслуговування.
Алло!
Хвилинку!
Телефонували з лікарні.
Я боюся.
Чого?
Усе буде добре.
Як і раніше.
Думаєш, вона кине нас самих?
Панове.
Ситуація дуже серйозна.
Вона прокинулась.
Лікаря…
З поверненням.
Вибачте.
-Марто! -Вітаю, лікарю.
Отже…
У вас важка інфекція,
але аналізи показали,
що синьогнійної палички у вас немає.
Це добра новина.
Як же ти нас налякала.
Знаю. Вибачте.
Ти дійсно мала так ризикувати?
Чесно?
Так.
Так. Тисячу разів так. Мала.
Невже ви не розумієте?
Краще я піду зі спогадами, скільки б їх не було.
-Я теж на них заслуговую! -Звісно, заслуговуєш.
Але від того, що ти це ігноруєш, воно нікуди не зникає.
-І ти знаєш… -Так.
Що у мене є усі шанси прожити більше 50 років.
Так, я знаю.
Та мені мало просто вижити.
Панове, через пару днів ваша подруга піде додому.
Чули, що каже лікар?
Ми з цим упорались!
Обіцяю, що цього більше не станеться.
Ми повернемось на вечерю,
а зараз відпочивай.
Лікарю, можна вас на хвилинку?
Звісно.
За той час, поки я хворію,
мені неодноразово радили змінити лікаря,
-спробувати щось нове, інші варіанти. -І чому ви цього не зробили?
Бо я вам повністю довіряю.
І ви знаєте, що я надто розумна, аби мені брехати.
Скільки мені залишилось?
Ситуація дуже серйозна.
Той випадок прискорив усі процеси.
Тепер залишився один вихід.
Трансплантація.
Коли знайдеться придатний донор.
Дякую, лікарю.
Лікарю!
Прошу, нікому не кажіть, що я помираю.
Бо, коли виявиться, що це не так, ви виглядатимете по-дурному.
ПУЛЬМОНОЛОГІЧНЕ ВІДДІЛЕННЯ СІЄНСЬКОЇ КЛІНІКИ СВ. КАТЕРИНИ
Це Сельва. Хоче знати, що з тобою.
-Не відповідай. -Це вже сота смска від нього!
Заблокуй його.
-Краще усе йому поясни… -Що?
Що скоро він за мною доглядатиме?
Я його від цього визволю.
Давно не бачились.
Як ти?
Я тебе усюди шукав.
Був у супермаркеті, дзвонив другу. Нічого.
Що з тобою сталося?
Послухай…
Я не знаю, як тобі сказати.
-Напевно, ти все не так зрозумів. -Про що саме?
Про нас.
Я думала між нами нічого особливого. Не чекала, що ти сприймеш це так серйозно.
-Давай усе завершимо… -«Завершимо»?
А що?
Не віриш, що така, як я, може кинути такого хлопця?
Я такого не казав. І навіть не думав.
-Звісно, ні. -Скажи чесно.
Що я зробив не так?
-А що ти міг зробити? -Не знаю. Скажи.
Ти досі живеш із батьками.
І тобі не вистачає духу сказати їм,
що тобі начхати на суднобудування, веслування і коней.
Ми на різних планетах.
Правда у тому, що ти мене кохаєш.
А я тебе ні.
НІЧНИЙ КЛУБ NEMO
Друже, як ти? Дай здогадаюся.
Усе чудово!
Дивись, що покажу.
Не треба. Мені це нецікаво.
Привіт, Джако.
Привіт.
Чого такий сумний?
Іди до мене.
Іди.
Стривай, Беатріче.
Я не хочу.
Що?
-Годі тобі, розслабся. -Ні.
Слухай, якщо я і займуся цим, то лише, аби забути іншу.
А це нечесно щодо вас обох.
Я не проти.
А я проти.
Артуро,
ми з батьком дуже за тебе хвилюємось.
І та дівчина,
як її звати?
Марта, мамо.
Її звати Марта.
Не хвилюйся.
Усе позаду.
Дякувати Богові.
Ти й справді дуже жорстоко з нею повівся.
Вона мене кинула.
Така ніколи не упустить подібного шансу.
Я тебе здивую,
але не всі хочуть долучитися до нашої родини.
До родини, яка відправила тебе до найкращого університету?
Купила тобі коня,
платить внески за веслувальний клуб.
Ти про цю родину?
Я усього цього не хотів!
Розповім тобі історію.
Коли я познайомилася з твоїм батьком, дідусь мій вибір не схвалив.
Іноді він бував жорстким.
Дуже жорстким.
Він сів зі мною у цій кімнаті
й наказав кинути твого батька.
Я не погодилася,
і він вигнав мене. А мені було 19.
Без копійки.
Потім, коли Філіппо випустився
і знайшов роботу,
ми одружилися.
Весілля було просте, але красиве.
І я так розумію,
що діда ви запросили.
Ні.
Я не просто його запросила,
я до останньої хвилини сподівалася,
що він проведе мене до вівтаря.
Він не відповів.
Одного дня
мені зателефонували.
Це був нотаріус. Батько помер.
Окрім заповіту там була коротка записка.
Він був на весіллі.
Через гордість він не хотів, аби я його бачила, але…
…він там був.
Артуро,
у нас завжди є вибір.
Завжди.
Уже 2 300 переглядів.
Забудь про те відео. Ти маєш думати про серйозніші речі.
-Я вб'ю цього Сельву. -Друзі, все добре.
Я вийшла за межі норми.
А тепер усе повертається на круги своя.
Тату!
Це ж палата для легеневих хворих?
-Дідько! -В біса!
Ні.
Не знімай.
Чого тобі треба? Ти вже виграла. Хочеш мене добити?
Просто хочу поговорити.
-Мені шкода. Вибач. -За що?
За все.
Там купа усього.
Мені особливо шкода, що ти хвора.
Звісно.
-Ти вже усім розповіла. -Ні, це не моя справа.
Та ти маєш сказати Артуро.
Він справді тебе кохає.
Так, на тому відео це добре видно.
На диво, саме відео це і доводить. Це я його поцілувала.
А коли хотіла з ним переспати, він відмовив.
Він відмовив тобі?
Так.
Здурів він чи що?
Зі мною це не вперше.
Дівчата твого типу мають добиватися хлопців,
а мого — намагаються їх втримати.
«Дівчата твого типу» звучить не дуже ввічливо.
Хоча це й правда.
Тобто по-твоєму, ми в одному становищі?
Ні, не в одному.
У тебе є Артуро.
А у мене ні.
Беатріче!
Ти найкрасивіша невдаха на світі.
І ти покинув її саму з тією сучкою?
Повір, я більше переживаю за сучку.
До речі,
ми нарешті одні вдома.
Ти не передумав?
Ні. А ти?
Теж ні. А ти?
Та я трохи сумніваюся.
Я так і знала. Кажи!
Добре.
Якщо ми когось покохаємо й не житимемо разом,
з ким буде дитина?
З нами обома.
Батьки розлучилися, коли мені було 13, і повір,
в обох домівках зі мною дуже панькалися.
А як ми посваримось?
Пари сваряться через гроші й зради. Це не наш випадок.
Добре.
У дитини будуть люблячі, заможні батьки, які не сваряться.
-Маля буде щасливе? -До болю.
Уявімо, що у нього чи у неї
усе добре.
А у нас?
Послухай,
ще 30 років я матиму овуляцію кожні 28 днів.
Тож часу у нас вдосталь.
Ми ж це зробимо?
Так, зробимо.
Решти не треба.
Побажайте мені удачі!
-Пані, вибачте. Ви куди? -У мене перед смертю є одна справа.
-Де Артуро Сельва? -Там.
ПРОБАЧ МЕНІ
БУДЬ ЛАСКА
Я ТЕБЕ КОХАЮ!
Я знаю, що ти на мене сердишся і не хочеш бачити,
і маєш на це повне право. Я була дурною, незрілою…
Я маю тобі дещо сказати.
І ліків немає?
Ні.
Існує лікування, яке стримує інфекції,
але мені воно не допомагає.
Чому ти мені не сказала?
По-перше, тому, що не дуже романтично говорити про таке на побаченнях.
«Привіт, я Марта. У мене повно слизу!»
А ще тому…
Я не хотіла, аби ти залишався зі мною через мою хворобу.
Адже ти усе вирішила, так?
Я лише хотіла, аби тобі було легше.
Лікар щойно сказав, що мій стан швидко погіршується.
Я можу піти в найкращу пору свого життя.
Гаразд.
Я міг би покохати когось іншого.
А ти…
Ти могла б зрадити мене з Джакомо.
Це й називається відносинами.
Іноді тобі через них кепсько, а іноді — гарно.
Здоровий ти чи хворий.
Якщо ти когось покохаєш, я тебе вб'ю.
А я тебе вб'ю, якщо зрадиш мене з Джакомо.
Тоді я сама себе вб'ю.
Ти що здурів?
-Маю гарні новини. Пусти. -Ти всіх розбудиш.
Я тут пошукав і з'ясував, що ліки є,
чи радше скоро будуть.
Вони експериментальні. Але доктор Фахім
на останньому конгресі пульмонологів
розповів про неймовірні результати.
Власне, поєднавши три препарати, можна вразити пошкоджений білок.
Але ця терапія підвищує шанси
на виживання на 19 відсотків.
Дев'ятнадцять?
Дев'ятнадцять.
Це майже вдвічі збільшує шанси такої, як я, знайти хлопця, як ти!
Знаєш, я дуже тебе кохаю.
Тепер знаю.
До речі,
про «хлопця, як я».
Чи є у тебе якісь бажання, які ми можемо виконати?
Ти красуня.
Марто, чи береш ти
Артуро собі за чоловіка,
аби шанувати його й коритися йому
у хворобі й здоров'ї,
у багатстві та бідності,
допоки смерть не розлучить вас?
-Так! -Так!
Поцілуйте наречену.
Переклад субтитрів: Олена Стародуб