Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Du går ut på scenen, og egoet kommer strømmende.
Og det sier: "Ikke rot det til,
for du er sjefen.
Alle sier du er sjefen, så ikke rot det til."
Så du går til mikrofonen, og den første tonen er falsk, som alltid.
Og etter omtrent 30 sekunder, tenker du…
"Jeg er bare en fyr som elsker musikk." Og hele kroppen slapper av.
Jeg bare gir slipp, ser meg rundt, og bare…
"Bare gjør dette.
Dropp egoet.
På tide å overgi seg."
EN ORIGINALDOKUMENTAR FRA NETFLIX
SÃO PAULO, BRASIL
Helt siden jeg var rundt ti år gammel,
har jeg vært besatt av å være veldig god til ting.
At verdien min er basert på hva jeg gjør.
Og det kan lede til noe mørkt.
Stemmen min traff bristepunktet på slutten av turneen,
så jeg bruker mobilen for å prate.
Gårsdagen minnet meg på…
…at jeg ikke er uovervinnelig.
TRE MÅNEDER TIDLIGERE
Syng!
Høyere!
Skrik det!
Bare dere!
Samme hvor raskt det går, ikke slutt å klappe, ok?
Kom igjen! Klapp i hendene! Klapp!
Raskere!
-Bra jobbet. -Takk, kompis.
-Det var veldig bra. -Ja.
-Tusen takk. -Kom igjen. Vi kjører.
Vi er klare ute.
Jeg er ikke ferdig.
Ta til venstre når du kommer ut, og kjør forbi lyktene.
-Takk. -Ha det! Jeg elsker deg!
Jeg elsker deg! Jeg elsker…
Følg med… Jeg ser ikke monitoren til det kameraet. Så følg med på opptaket.
Hei, Cez, Jocelyn kommer.
Jeg ba henne være her 11.50.
Greit.
Denne greia du startet med på soverommet ditt,
du laget Vines for moro skyld…
Er det vanskelig å beskytte den renheten?
Kom igjen, Shawn! På tide å gå inn!
Reis deg.
Som barn kan du se på noen og tenke: "Det er drømmen min."
Så sier noen at det er en dum drøm, og du tenker: "Ja, det er en dum drøm."
Da jeg startet på skolen…
Ms. Parker var sanglærer, og jeg fortalte henne at jeg ville bli sanger.
"Jeg vil bli artist."
Hun støttet meg med det samme.
Foreldre, venner…
Ingen mente jeg var gal.
Alle sa: "Kjør på."
Han høres bedre og bedre ut. Han får øvd mer…
Hei!
-Vi elsker deg, Shawn! -Jeg er spent!
-Dette er større enn forventet. -Enig.
-Hører du det? -Nei, ingenting.
Vakten. Vet ikke om han vil filmes, men han sier hei.
-Hei. -Han skal ikke filmes.
-Det blir ikke delt med noen. -Ok.
Hei, mamma?
Hva sier du nå?
Det er sprøtt.
Selv på do må han ha med vakter.
Herregud!
Jeg elsker deg!
Så du det?
"Jeg elsker deg"?
Jøssenavn.
Hei!
Er du nervøs?
Jeg har ikke vært nervøs før nå.
Kan vi gå bak?
Nei, du blir hos meg. Vent.
Gi Shawn Mendes en applaus!
Er det noen som ikke er fra Ontario?
Hvor er dere fra?
-Michigan. -Michigan!
Milde…
Vilt.
Jeg hørte "Say Something" av A Great Big World for første gang,
og tenkte det var en fantastisk sang.
Jeg Googlet…
…og Shawns cover var et av de første resultatene.
Jeg ble litt satt ut. Det var helt utrolig.
Jeg FaceTimet med Shawn og moren.
Shawn pepret oss med spørsmål
om musikkbransjen og hvorfor han kunne trenge manager.
Jeg var ærlig, og sa:
"Jeg vet ikke alt, men jeg skal sitte her
og bruke all min tid på å finne ut av det med deg."
Jeg sa alltid:
"Jeg trenger et band, jeg høres ikke bra ut alene."
Men han sa nei.
"Gå ut på scenen, bare du og gitaren."
Selvtilliten var basert
på de første årene, hvor jeg bare hadde gitaren.
Jeg gikk fra et lite soverom til å spille foran noen tusen på et par år.
BOLOGNA
Det ser så kult ut.
Sånn er det å filme en dokumentar.
Nå skjer det.
-Er ikke klar for å gi dette til Scott. -Han er ikke her ennå.
Det startet da jeg møtte ham, og han hadde kule solbriller på.
Han sa: "Om du topper listen,
-får du dem." -Ja.
Det første vi ga ut sammen ble nummer én.
Den trenger melodi.
Ja, det er…
Hvordan var det?
Har du det?
På rommet er det en greie som sier hvilket nummer show det er, og hvor vi er.
Nå er det nummer åtte, København.
Vi er langt unna 100.
Men det sto Köln, ikke København. Vi er i Köln.
Det sto "Köln".
Det kan ha stått "København".
Men hver kveld må vi huske at dette er spesielt.
Det blir irriterende,
men det er så spesielt. Det vi gjør er magisk.
De der inne ser det for første gang, hver eneste gang.
-Samme om det er show én eller 99. -Det stemmer.
Det er deres første gang, det er spesielt. La oss gjøre dette.
Alle hopper!
Jeg pleide å se på idolene mine og tenke: "Det går ikke å bli som dem.
De ble født legender."
Men det er ikke sant.
Folk sier: "Hva ville du gjort om ikke dette hadde skjedd deg?"
Spørsmålet forundrer meg,
for det er dette jeg skulle gjøre.
Folk stilte spørsmål i går.
En jente sa: "Hvordan blir jeg låtskriver som deg?"
Jeg tenkte på da jeg sa det til pappa.
Han spurte om jeg kunne skrive sanger.
"Vet ikke", sa jeg. "Skriv en sang", sa han.
Jeg satt på rommet og spilte gitar i syv timer,
hendene blødde, men jeg ble flinkere.
Men jeg sier ikke at alle må være som olympiske atleter.
Det sa jeg til henne. "Ikke sitt her og tenk på det.
Du er låtskriver. Gå og skriv låter."
Kom igjen!
New York!
Sjelden man hører en sånn sang.
"Du er for god til å være sann. Kan ikke slutte å se på deg."
Og trompetene spiller…
Trompetgreiene er veldig kule, ikke sant?
Det føles så grandiost.
Jeg tenker på det når jeg tenker på det neste albumet.
Noe med, liksom…
…den følelsen, en overdose av kjærlighet.
FØRSTE "WONDER"-INNSPILLING
Hva med: "Teller ned fra 100, så jeg sovner raskere." Noe sånt?
-Kult. -Ja.
Jeg følte…
-Jeg elsker "ekko" etter "hallo". -Ja.
Ja.
Alt jeg må gjøre…
Ja.
Det er mye bedre uten.
Ja. Det er bedre.
En gang til.
George, fremhev meg på "lukker øynene".
Det er kult. Hun leier leilighet i West Village, så vi bor der.
Begge våkner og tenker det er sykt.
Vi må dra i hver vår SUV, til samme sted.
-Ja. -Ganske kult.
Begge sier vi må dra 8.30.
Det er nesten som et normalt liv, på en helt uvanlig måte.
Jeg bare kledde på meg, kjøpte en americano på café,
og så kom dere, og jeg tenkte: "Ok, la oss gå på jobb."
-Står til? -Bra, med deg?
Så går vi hit.
Hva gjør jeg med armen da?
Denne hånden, når du går… Du går bort hit.
-Så ser du tilbake… -Kult.
-Så… -Skjønner.
-Gå til den andre siden. -Nei.
-Vekten er her. -Jepp.
Du vet om den ytre kanten…
Denne siden?
Bare passer på at…
Ok. Kjempekoselig.
-Kjempekoselig. -Ja.
Jeg elsker deg.
Vet du det?
Jeg vet det.
Ok, vi er klare. Finn plassene deres. La oss starte prøven.
Vi er klare når dere er det.
Camila var i Fifth Harmony, begge var oppvarming.
Min aller første turné.
Hun opptrådte etter meg.
Jeg var den som åpnet, med kortest sett, og de tok over.
For fem år siden.
Han var så…
…hyperfokusert på det han drev med. Jeg så ham ikke i løpet av turneen.
Han gikk inn og ut av bussen, spilte gitar, skrev sanger med Geoff.
Han var søt, men jeg tenkte:
"Han gjør andre ting, så samme det."
Og så, for fire-fem år siden…
Vi var bak scenen på Taylor Swift-showet.
Jeg gikk til garderoben hans for å si hei.
Vi begynte å skrive en låt.
Etter det tilbrakte vi mye tid med hverandre,
for vi hadde låta sammen,
og vi gjorde hele Jingle Ball-turneen sammen.
Det var da hele jævla eventyret startet.
Jeg likte ham godt.
Han likte vel meg, men…
Jeg vet ikke.
De siste fire årene gikk vi fra bare å være venner og se hverandre sjelden,
til endelig å være sammen.
Hun har alltid vært der og passet på meg.
Hun støtter meg, og det er det partnere er til for.
Vi var i New York, og sangen min ble spilt på radioen.
Det ble nevnt at den handler om henne.
Jeg sa: "Ja, det gjør den. Alt handler om deg.
De har alltid gjort det."
Hun sa: "Hva mener du?", og jeg sa at alle er om henne.
Alt jeg har skrevet.
Jeg nevner "Treat You Better", alle disse sangene.
Hun sa: "Herregud." Hun hadde ingen anelse.
Jeg trodde hun visste det.
Jeg klarer ikke skrive sanger som yter det rettferdighet,
som virkelig fanger alle tingene og følelsene for henne.
Det er som å se månen eller stjernene, og ta et bilde med iPhonen.
Det går ikke, det ser ikke bra ut.
Du tenker: "Det skal ikke fanges."
Skjønner du?
Det skal bare være vårt.
-Vil du gjøre det igjen? -Ja.
Gjør sånne ting. Lek og slapp av.
-Ja. -Ja.
Ok. Bra. La oss synge en annen sang.
Hvilken er morsom å synge? Alle andre enn vår.
Visst faen.
Se hit, Shawn. Shawn!
Shawn, se hit!
Shawn, ett til.
Herregud!
Det er sprøtt.
-Det var sprøtt! -Det var en rolig rød løper.
Jeg mener det.
Var det rolig?
Det var rolig.
Vent, skoen min!
Å nei!
Skoen min.
-Finnes det en riktig måte å gjøre det? -Sånn, men med dobbeltknute.
Hvem er klar?
Kan jeg få vann?
Kom igjen, vi setter i gang.
Nå, om sommeren, hva du nå enn vil kalle denne sommeren,
under "Señorita" og "If I Can't Have You"…
Camila og jeg bor i en leilighet i NYC, alene for første gang…
Vi tilbereder egg, og prøver å bruke en Keurig.
Normale ting, ikke sant? Det er kult å bare være en 21 år gammel fyr.
Og å bli eldre…
…det skjer med meg også.
Gi Shawn Mendes en applaus!
Camila Cabello, dere!
Jeg er nervøs.
Det er litt skummelt å dra hjem.
-Hvor lenge er det siden sist? -Tre og en halv måned.
Det er lenge.
Jeg er glad for å ha fri, og være med venner og familie.
Ja. Kjempeglad.
Jeg er heldig som har en venn som Brian.
Han elsker dem uansett.
Han jobber hardt for at jeg skal ha bakkekontakt.
-Om vi hadde egne FIFA-kort, ville du… -…hatt høy rating.
Du hadde hatt 76 på pasning, jeg 82.
Aldri i livet.
Jeg ville hatt 93, du 87.
Hva har Ronaldo?
Jeg tror han har 94.
Ja, jeg har 93.
Uten ham ville jeg nok vært ganske vill.
Spørsmålet er om du treffer tonen.
Han gjør at jeg har kontakt med gamle venner.
Jeg har kommet så nær de gamle vennene mine.
De har støttet meg siden "Life of the Party" ble gitt ut,
og nå er vi her sammen.
Jeg vil de skal se seg rundt og være stolte…
…og tenke: "Dette er like mye vårt som det er hans."
"Se, vi klarte det."
"Er det ikke vakkert?"
Ok, soverom, du var utmerket. Takk.
Vi sees neste gang.
Heldigvis forlater jeg deg.
Dobbel gitar.
Kom igjen, kompis.
Godt å se deg.
-Deg òg, velkommen tilbake. -Takk.
Du er rå!
Velkommen.
Jeg tror den har vært ulåst i tre måneder.
Kom igjen.
Velkommen til det koselige huset mitt! Det lukter godt.
Alt ser normalt ut.
Hvordan er rommet ditt, Brian?
Ser bra ut.
Ser alt bra ut?
Ja.
En alarm!
Jøss, det aller verste.
-Det er lenge siden han var hjemme. -Utsikten er den beste i Toronto.
Bortsett fra at de bygger denne fæle greia. Hva er det?
Herregud, de bygger et kjøpesenter eller noe.
-Ganske kult, hva? Rogers Centre? -Du bor rett ved parkeringsplassen.
Man ser Rogers Centre herfra.
Jeg ser det fra soverommet når jeg våkner om morgenen.
Det er sykt å tenke på at jeg spiller der.
Fy søren.
Hei, mamma.
-Hvordan går det? -Bra, vi er på vei.
Jeg prøver å… Jeg snakket med Amy,
men hun var ikke sikker på om du skulle hente Aaliyah i Whitby eller ikke.
Jeg skal det, jeg er 30 minutter unna.
Greit, sees snart.
Hva skjer?
Hei.
Datteren min er stor fan.
Vil du sette på selfie-modus?
Hils datteren din.
-Kan du hilse? Hun heter Berina. -Berina, jeg elsker deg.
-Takk. -Bare hyggelig.
Kanadisk kjærlighet.
Hallo.
Det var første skoledag.
-Ja. -Derav antrekket.
-Jeg bare liker å ha det på. -Tenkte ikke over det.
Se på dette.
Dette er vår bane.
Brian og jeg klatret opp hele den.
Jeg sverger.
Sa han det?
Det er vårt område. Området vi pratet om.
Det er her vi vokste opp.
Det er derfor vi snakker så glødende om Pickering.
Se på dette.
-Yo. -Jeg tok med Tainy til banen, kompis.
Nei?
Jøss.
Hvordan er det?
Faen så fantastisk.
-Jeg skulle kommet. -Vet det.
Ser fantastisk ut.
Det er helt utrolig her nå.
Han var ikke så god da han begynte å synge.
Jeg tenkte: "Vi ser hva som skjer."
Huset var fullt av bråk. Så irriterende.
Det var grusomt.
Jeg spurte ham om han ville bli berømt.
Han var så rask til å nekte.
Han sa: "Nei, jeg vil ikke bli berømt. Det virker grusomt."
Vet ikke om han husker det, men jeg husker det som om det var i går.
Jeg husker jeg spurte om du ville bli berømt,
og du hatet den tanken.
-Gjorde jeg? -Ja.
Du sa: "Nei, jeg vil ikke bli berømt og ha den livsstilen."
-Sannsynligvis. -Husker du sa det.
Du sa det ofte,
for du ble god, og folk la merke til deg, så jeg tenkte du kanskje ville bli berømt.
-Så sa du: "Jeg vil ikke." -Det husker jeg ikke.
-Vi pratet masse om det på kontoret. -Jeg ombestemte meg åpenbart.
Jeg pleide å…
Denne døren…
Vi ble ferdig på skolen… og alle skyndet seg ned
og hang utenfor her på fredager. To hundre mennesker, akkurat her,
-som la fredagsplaner. Det var fint… -Vi gjør ikke sånt.
Alle gjorde det.
Velkommen hjem.
Jeg må gjøre lekser.
Velkommen, folkens.
Dette er hjemmet mitt!
Herregud.
Så dumt.
Største plakaten du har sett.
Jeg har vært i alle soverom, men dette er mitt. Velkommen.
Her filmet jeg alle Vinesene.
Ganske lite, ikke sant?
Her er det.
Denne puta er… Faen.
De lukter godt.
Det var faktisk overveldende.
-Det føles som jeg bor her igjen. -Han kommer bare for å spise.
Ikke sant.
-Jo da. -Hva er dette?
Hver gang du kommer, er du sulten.
Se her. Se på denne genseren.
-Det er Camila. -Herregud.
Kjæresten min. Vet du det?
Nei, Shawn.
Du tjener mer enn oss, og får gratis mat her?
Å ja.
Ikke slutt.
Hei, kompis.
Sprøtt. De siste tre dagene er det lengste jeg har vært hjemme på omtrent et år.
-Helt klart. -Jeg prøver alltid å få ham til å bli.
Og du fikk slappe av.
-Ja. -Som regel sier han:
"Jeg blir ikke lenge."
Kanskje han ser en film. Det er alt.
-Ja. -Han blir i julen.
Han venter på nissen med Aaliyah.
-Ja. -Så står de opp,
og nissen har lagt gaver under treet.
-Ikke sant? -Hun glemmer det aldri.
-Nei. -Nissen finnes.
-Ja. -Ikke sant?
-Om du tror det. -Ja.
Nettopp.
-Var du på stadionet i dag? -Nei, i går.
-Stort, hva? -Massivt.
Jeg vil ikke se noe før jeg går inn i morgen.
-Jeg kommer i morgen. -Når?
-Rundt 12. -Rundt 12?
Det er da cateringen kommer.
Bra. Smart fyr.
Dette er noe annet. Jeg skrev det i garderoben her om dagen.
Ingen tekst.
Det er orkesterhimmelen, med voldsomme trommer, og...
Og vokalen min er stille…
Bilen kjører seg selv.
I går så vi på videoer av oss fra da vi var 16.
Vi ble så revet med.
Vi så på hverandre, og sa: "Jeg føler meg ikke bra."
Vi ble tatt med tilbake til den usikre 15-åringen.
Og jeg tenkte: "Oi, hun forstår virkelig den følelsen."
Vi så på hverandre, og sa: "Nå føler vi oss rare, hva?"
Hun sa: "Ja, det gjør vi." Og jeg sa: "Glad du vet hvorfor,
for jeg kunne ikke forklart dette for andre."
-Høres ut som hjertet ditt. -Det føles sånn også.
Jeg hadde en periode hvor jeg skrev dette om og om igjen.
"Jeg kontrollerer hjernen med stemmen."
"Jeg synger uten anspenthet." "Bryststemmen min er sterk og sunn."
Dette var…
…to uker før vi la ut Rogers Centre for salg, 24. november 2018.
Jeg skrev: "Nå skjer det. Rogers Centre blir utsolgt."
Husker jeg var i denne leiligheten.
-Og 28… 25. november 2018. -Du skrev: "Rogers Centre er utsolgt."
Det skjedde fordi jeg skrev det i journalen.
-Det var utholdenhet. -Dette er utholdenhet.
TURNEENS 77. SHOW
Du gjorde den greia…
Rogers Centre har alltid vært et mål.
Da jeg begynte å spille, kjørte jeg forbi hver dag,
og sa: "Jeg skal spille der en dag."
Herregud.
Ja da!
Herregud!
Hva er det som skjer?
Jeg vet ikke hva jeg skal se på.
-Hvor er scenen? -Der.
Dette er sprøtt.
Den er ganske stor.
Dette er galskap!
Scenen føles liten.
Ser scenen liten ut her?
Føles scenen liten? Jeg kan ikke sette inn ny scene, men…
Se hva du har gjort.
Jeg gikk ut, og tenkte: "Er scenen liten?"
-Ta det innover deg. -Føles som en by.
Se på det.
Jeg ser på Rogers Centre, og for første gang er jeg nervøs.
Kaffeselgeren sier han skal komme på showet mitt.
Dørvakten hjemme sier han skal komme på showet mitt.
Det er en skikkelig familiegreie.
Det er ikke som…
…du spiller ditt største show. Det er: "Se, så flott. Vi er i hjembyen hans.
Det er så mye kjærlighet. Han skal spille et show.
Og det er landets største stadion."
Jeg føler meg gal. Jeg har ikke følt dette før.
Syng med!
Kom igjen!
I hele år, og nesten hele livet,
har du ventet på et show som dette.
Du står foran 50 000 mennesker.
Det føles helt surrealistisk.
Det er som om du letter fra bakken.
Det er ren magi fra start til slutt.
Alle sammen sammen. Kom igjen!
Jeg elsker dere. Takk.
Jeg følte ekte kjærlighet i rommet den kvelden.
Jeg elsker dere av hele mitt hjerte. Takk.
Tusen takk for at vi fikk komme.
-Manny! -Jeg var sint, trodde dere hadde dratt.
Å, Shawn!
Ingenting er bedre enn dette showet.
Jeg er så stolt av deg.
Jeg gråter mye.
Shawn!
Takk!
Jeg har vokalen hennes, så vi kan dempe den om vi må.
-Den er over hele toeren. -Ja.
Bakgrunnsvokalen…
Når jeg er på turné, blir jeg opphengt i akkorder.
Jeg spilte dette mye.
Noe sånt.
-Ja. -Å gå fra enstemmig til harmoni…
Det klarer jeg ikke.
-Gi deg. -Jeg må repetere…
Som regel må jeg spille pianodelen.
Kanskje jeg kommer inn, det er gøy.
-En gang til, jeg vil lytte. -Vi har en individuell linjefunksjon…
Ja.
Og vi mangler…
Synger noen den tonen?
Du?
-Ja. -Du høres ikke.
Hvor er du? Vi skrur deg opp.
Ja, det trengs.
Jeg har alltid følt et press om å lage musikk
som blir bedre og bedre.
Denne gangen er jeg i studioet…
…og tenker: "Ok, det som kommer, kommer."
Tar vi opp, George?
Du må omfavne det uperfekte, ikke bare godta det,
for det uperfekte i ett øyeblikk er det som blir magi i det neste.
Hva annet kan jeg gjøre?
-Kanskje jeg gjør for mye på scenen. -Kanskje.
-Sant? -Ton det ned.
-Du har lagt til en sang til. -To sanger.
To sanger.
-Og medleyen er lengre. -Ja.
Så du jobber hardere.
London, hvordan går det?
TURNEENS 26. SHOW
Beklager, dere. Stemmen min svikter så mye i kveld.
Jeg trenger deres hjelp.
Jeg skal synge alt jeg kan med stemmen jeg har, så tusen takk.
De gjentar.
Si fra når du vil gå.
-Det du gjorde… -Jeg vet det.
Turneen har 104 show, og…
…halvparten av meg tenker: "Si du er takknemlig", for det er jeg.
Så takknemlig som det går an.
Jeg elsker forestillingene. Har aldri hatt det morsommere.
Samtidig vil jeg være med familien og se film.
-Vilt. -Pynter du treet mitt?
Ja, men ikke noe annet.
Kjøre i forstaden, ligge på en fotballbane og…
…røyke en joint og se på stjernene med venner,
spise tørkede biffstrimler.
Skikkelig småbytanker.
Det er ting
jeg savner litt nå. Det er ganske intenst hele tiden.
Jeg tenker mye på det.
Om jeg sier jeg er et vanlig menneske, slutter folk å komme på show
og høre på musikken da?
Vil galskapen ta slutt?
Du tenker: "Kanskje jeg ikke bør si det, holde på fasaden.
Kanskje jeg bør leke Supermann litt til."
Nettopp ferdig.
Skriver en liten beskjed på Instagram. "Livet er overveldende i dag.
Jeg er her akkurat nå, og det er vakkert.
Og det er så vakkert.
Og det er så vakkert."
JEG ER OVERVELDET I DAG. LIVET ER SÅ VAKKERT. TAKK.
Det er alt jeg har.
RIO DE JANEIRO, BRASIL
Jeg har prøvd å finne ut av det siden det startet.
Jeg har så mange forskjellige måter…
Folk sier: "Hvorfor skjedde dette deg?", og jeg har masse logiske svar,
men ingen av dem er tilfredsstillende.
Jeg varmer opp konstant, og sjekker stemmen i frykt for…
…at det en dag ikke kommer noe ut når jeg synger.
Åpne opp bak i halsen, pust dypt.
Veldig løst og åpent.
Hva gjør de?
De løper fordi de ser andre løpe.
Showet blir vilt.
De skriker.
Lurer på om bandet er der ute.
Kanskje fordi jeg postet solnedgangen på Instagram.
Det betyr ikke at jeg er der.
-Hei. -Dette har vært en fin opplevelse.
Herregud!
-Klarer ikke prate. -Det går bra.
Det er så hyggelig å møte deg.
Ja.
…får meg til å føle en tilknytning til deg og folk rundt meg,
og jeg er så takknemlig, og jeg…
Herregud.
-Skal vi ta et bilde? -Ja.
Når du kommer til et hotell i et nytt land,
og det er 1000 mennesker som venter på deg utenfor…
Samme hvor mange ganger det skjer, føles det…
…som en drøm.
Jeg vet ikke om det noen gang vil føles normalt.
Det skal kanskje ikke det.
Tusen takk! Takk!
Tusen takk!
Takk, Shawn! Jeg elsker deg!
SÃO PAULO, BRASIL TURNEENS 95. SHOW
Hva skjer, folkens?
Vi er i Brasil, på den siste delen av turneen.
Jeg våknet og følte meg…
…ganske syk i dag.
Dagen før jeg skal spille to stadioner i São Paulo.
Men det går bra, for…
…jeg så på Kobe Bryant på YouTube, og føler meg super.
-Høyre stemmebånd var hovent. -Ja, det er hovent.
Vil bare sjekke.
Men jeg har volum om jeg vil.
-Ok, du bare… -Jeg velger å ikke gjøre det. Ja.
Ja.
Bare litt…
Tusen takk.
Hei, hvordan går det?
Det går.
Hør på dette. Det er…
Jeg vet ikke. Det gjør meg veldig nervøs.
Hva er klokken der?
Den er halv fire.
Når er showet?
Halv ni.
Jeg tror ikke det er noen god idé.
Jeg tar deg med til Cez,
så du kan si det til ham, basert på…
Basert på hvordan stemmen høres ut…
Du burde ikke snakke engang.
Jeg er redd du skader deg selv, og da…
Hører du meg?
Ja.
Hei.
Vi FaceTimet Nasseri mens vi var hos den andre legen.
Han så på alle videoene og testene.
Alt gikk gjennom ham.
Jeg stoler på det du sier, og er enig.
Ja. Sannheten finnes i syngingen. Ja, 100 prosent.
Den er der, eller er der ikke.
Om du sier at det er skadelig å varme opp nå,
gjør vi ikke det.
Greit. Takk, Eric.
Ok. Ha det, kompis.
Jeg har gjort det veldig klart at det er elleve show til etter dette.
Om vi presser på for å gjennomføre dette showet,
ødelegger det for de andre.
Vi må tenke på…
-Showscenariet. Ja. -Ja.
Dr. Nasseri, det er Cez.
Jeg tar med Eric på samtalen, og Shawn og jeg er her.
Shawn, har du blitt noe bedre?
Nei.
Fem timer til showet, Cez?
Ja, 30 minutter til dørene åpner.
-Tretti minutter? Hvorfor så tidlig? -Fordi det er et stadion.
Akkurat.
Vi har sett folk si: "Jeg bare kjemper meg gjennom."
De fikk blødninger og måtte opereres.
Jeg vet det er overveldende å avlyse, men…
Jeg vil bare si at om du ikke har stemme nå… Vi har elleve show igjen.
Du kommer til å skade deg i løpet av de elleve.
-Ja. -Hva tror du, Shawn?
Vet ikke. Jeg er ikke kapabel til å bestemme.
Han er overveldet.
For å være tydelig, sier dere begge at vi bør avlyse showet?
-Vi er enige. -Ok.
Vi skal snakke om det her, og…
Vi sier fra om den endelige beslutningen, og oppdaterer dere.
-Ok. -Greit. Takk, dere.
Ta vare på dere selv.
Vi sees snart, ok?
Avlyst!
"Dette knuser meg, men legene sier jeg ikke kan opptre i kveld,
fordi jeg kan få langvarig skade på stemmen.
Jeg elsker dere, og beklager virkelig.
Skulle ønske jeg var på scenen i kveld. Jeg skal gjøre opp for meg neste gang."
-Mamma. -Så trist, kjære.
Showet i går var supert.
De fikk se deg. Det var ikke som om…
…du ikke har vært der. De har sett deg. De har opplevd det.
Det er ikke som om du ikke har vært der. Du sa du var syk og hes i stemmen,
men ikke at det var så alvorlig.
Det går bra. Det er ikke verdens undergang.
Pust.
Ja.
Du kan ikke noe for det.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg mer.
Du er flink. Du klarer det.
Det er som det er.
Fansen kommer til å forstå det.
Du hviler stemmen? Visste ikke at det var så alvorlig.
Det er vanskelig å tenke "sånn er det bare",
for det er 40 000 mennesker utenfor.
Og du føler…
…et sort hull i magen.
Stemningen blir raskt en annen.
Da vi kom til hotellet,
og jeg var på rommet, var jeg så opprørt over situasjonen.
Så hørte jeg ropingen utenfor.
Jeg åpnet vinduet, og det sto 2000 mennesker og ropte i gaten.
Det er vakkert.
Da tenkte jeg: "Jeg kan ikke…
…tro hvor flotte folk er."
Det var så vakkert.
Jeg var lei meg en stund.
Jeg satt på stadionet og visste at jeg var grunnen til at det falt sammen.
Det verste er å føle at jeg skuffet dem.
De neste ti årene vil alt jeg gjør gå i maksfart.
Som en idrettsutøver på toppen av karrieren.
Jeg må fortsette.
Turneen var tung,
så jeg ville bli mer positiv.
Og jeg skriver om angst som…
…en ledsager jeg må leve med, ikke en fiende jeg må kjempe mot.
Kan vi doble den?
-Ja, det blir kult. -Ok, kult.
Gleder meg til å synge dette på turné.
Det er så spillbart, på best mulig måte.
Jeg vil ha enda en "vet du"…
…bak det, som noe…
Og en tredje som kommer inn der,
en liten stigning.
Med et nytt album vet du ikke hva du kan forvente.
Du må bare se hva som skjer.
En liten greie baki der.
-Følte du den lille greia? -Pausen? Ja.
Klar.
Hvordan høres hornene ut nå?
MEXICO BY, MEXICO TURNEENS SISTE SHOW
-Har vi alltid samlet oss sånn? -Ja.
Ok, greit.
Fine greier.
Vårt siste show.
-Siste show. -Og det er utsolgt.
Utsolgt, baby.
Hvorfor ser du så kul ut?
-Hvordan går det? -Bra!
Hvordan føler du deg? Er mamma på FaceTime?
-Ja. -Hei!
Jeg snur den.
Hundre og fem show… Turneen har vært livet mitt i et år.
Det er bittersøtt.
Mer søtt enn bittert.
Det gjør meg glad å gå inn på arenaen når det har gått flere uker, og plutselig
dukker "Manny"-greia opp. Han kommer til byen.
En storm truer
Livet mitt i dag
Om jeg ikke finner ly
Forsvinner jeg
Krig, barn Er bare et skudd unna
-Hei, kompis. -Hei, kompis.
Mot slutten av turneen innser jeg at jeg vil gjøre dette resten av livet.
Hvordan kan du, på slutten av et veldig intenst år…
…ha lyst til å gjøre alt på nytt?
Skulle ønske jeg hadde noe dypt å si om alt dette, men…
Vet du hva sannheten er?
Du går ut på scenen, ser deg rundt og tenker…
"Jeg er bare en fyr som elsker musikk. På tide å gi slipp."
Syng, alle sammen!
Vi elsker dere. Takk for oss.
La meg ta det opp.
Tekst: Ida W. T. Aalborg