Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- פוסט חדש‬ ‫תגובה - 200 לייקים -‬
‫תראו, אפשר לראות את שכבות הסלע השונות.‬
‫תראה, אדי, הינה המערה.‬
‫וואו, ההרים ענקיים.‬
‫מקום העבודה החדש שלי נמצא בגובה 1,078 מטר.‬
‫אימא, תחסכי מאיתנו את ההרצאה.‬
‫- חרקים -‬
‫- באד אייזנקאפל‬ ‫ז'לזנה קפלה -‬
‫כן.‬
‫נראה שזה המקום.‬
‫זאת הכתובת הנכונה.‬
‫אבל זה לא נראה כל כך מחורבן בתמונות.‬
‫זה רק זמני,‬
‫עד שנמצא מקום טוב יותר.‬
‫אדי, תוריד את החילזון, בבקשה.‬
‫זאת נדיה. ‬ ‫-אל תכניס אותה הביתה, טוב?‬
‫ברוכים הבאים לאייזנקאפל.‬
‫או יותר נכון, ז'לזנה קפלה,‬ ‫כמו שאנחנו אומרים.‬
‫גברת רייטש.‬ ‫-תודה.‬
‫שלום, מר רוקל. ‬ ‫-ו…? אתה שובב קטן, נכון?‬
‫אדי.‬
‫כן, הם…‬
‫די קשוחים, המגעילים הקטנים.‬
‫סליחה? ‬ ‫-החלזונות. קשה להיפטר מהם, לא?‬
‫אז…‬
‫כן, בואי נלך לראות את הבית החדש שלכם.‬
‫כן.‬
‫בוא.‬
‫טוב, זה המטבח. הוא מצויד לחלוטין.‬
‫מקסים, לא?‬ ‫מקום מושלם בשביל הקטנים להתרוצץ בו.‬
‫נכון.‬
‫אלה הרהיטים שנוכל להשתמש בהם?‬
‫הדיירים הקודמים השאירו אותם כאן.‬
‫הם כבר מתו לצאת מפה.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אז כמו שדיברנו, אני אעדכן אותך לגבי…‬
‫אלוהים, אדי!‬
‫איזה שובב קטן.‬
‫כן, טוב, בואי נעלה למעלה. חכה לנו!‬
‫אז, אזור הבריאות.‬
‫חדר האמבטיה. הכול בצבע ירוק אביבי.‬
‫אנחנו לא רוצים לחטוף סרטן עור או משהו כזה.‬
‫אני לא יודע. אני סתם צוחק.‬
‫אלה מי הרים טהורים מקרינתיה.‬
‫והינה האמבטיה, כמובן.‬
‫זה מגן עליך מרוחות הרפאים.‬
‫זאת רק בדיחה.‬
‫כנראה שזה מלח.‬
‫כן, בשביל החלזונות.‬ ‫זה שואב את הלחות מהגוף שלהם.‬
‫זאת עליית הגג?‬
‫כן, בדיוק.‬
‫אבל היא סגורה, ‬ ‫כי הרכוש האישי של הבעלים מאוחסן שם.‬
‫זה שלי!‬
‫בסדר, אז זה שלך?‬
‫שיהיה.‬
‫אז…‬
‫אם תצטרכי משהו, את מוזמנת להתקשר בכל שעה.‬
‫תודה.‬ ‫-גם המספר שלי בבית מופיע שם.‬
‫למקרה שתצטרכי גבר בבית.‬
‫שיהיה לך ערב טוב.‬
‫ברצינות?‬
‫קרה משהו?‬ ‫-אני ברשת הסלובנית.‬
‫כן, זה יכול לקרות.‬
‫אנחנו נמצאים ממש על הגבול כאן.‬
‫מה זה?‬
‫מה?‬
‫זה.‬
‫שם למעלה? זאת עליית הגג.‬
‫יש שם משפחה של זומבים!‬
‫אימא!‬ ‫הנדריק אומר שמשפחה של זומבים גרה שם למעלה!‬
‫הנדריק, ‬ ‫רד למטה ותעזור לנו להכניס את הדברים.‬
‫אתם רוצים פיצה?‬
‫אני אזמין כמה.‬ ‫-אני בא.‬
‫אדוננו, ישו,‬ ‫אני מתפללת שתסיר את הקללה הזאת מחיי.‬
‫דרך דמך אני משוחררת.‬
‫"אדי…"‬
‫שלום?‬
‫את רוצה לגור כאן?‬
‫את לא צריכה לפחד.‬
‫אדי, אתה יכול לנקות את הצעצועים שלך?‬
‫להתראות.‬
‫הפיצה הגיעה.‬
‫אדי, תראה, יש לי שיניים חדשות.‬ ‫תגיד, "ריבת אוכמניות".‬
‫תוכלו לחקור את המקום בימים הקרובים.‬
‫מה יש לחקור בחור המחורבן הזה?‬ ‫-הנדריק!‬
‫מה "הנדריק"? זה נכון. אין כאן כלום!‬
‫אתה לא יודע את זה.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫הכול יהיה בסדר?‬
‫כלום לא יהיה בסדר!‬
‫הייתי צריך לעזוב הכול‬ ‫כדי שתוכלי לעבוד במערה הזאת!‬
‫זה מספיק, טוב?‬
‫עם אבא זה לא היה קורה.‬
‫אדי?‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אדי. ‬ ‫-אני צריך ללכת לשירותים.‬
‫- מכולת -‬
‫שלום.‬
‫איך אפשר לעזור לך?‬
‫אה…‬ ‫-אפשר לעזור לך?‬
‫שישה לחמים אישיים, בבקשה.‬
‫אין לי.‬
‫לחמים אישיים.‬
‫אלה לחמניות.‬
‫לחמניות.‬
‫שש לחמניות, בבקשה.‬
‫בן אדם!‬
‫נפלא.‬
‫כן, נפלא. שקט להפליא.‬
‫לא קורה פה כלום.‬
‫אז מזל שהחגים כמעט הסתיימו, לא?‬
‫איזו שלווה, ישנתי כמו אבן.‬
‫גם לי הייתה שינה מאובנת.‬
‫לא, אתה הסתובבת.‬
‫הלכת מתוך שינה?‬
‫אולי זאת הסביבה החדשה.‬
‫אני צריכה ללכת למערה,‬ ‫אבל בואו נבקר את השכנה קודם.‬
‫לא, קבעתי לשחק עם חברים שלי.‬
‫אתה צריך אינטרנט בשביל זה, לא?‬
‫מה?‬ ‫-אני מצטערת, הטכנאי יגיע רק אחר הצוהריים.‬
‫חה, חה!‬
‫בואו.‬
‫למה?‬
‫כדי להביע נימוס.‬
‫שלום, אני סאבינה רייטש.‬
‫אלה הנדריק ואדי. רצינו להציג את עצמנו.‬
‫אנחנו השכנים החדשים.‬
‫בואו נראה אם תחזיקו יותר זמן מהאחרים.‬
‫נימוס.‬
‫ברור.‬
‫אני צריכה ללכת עכשיו.‬
‫תוכלו…‬ ‫-לחקור את הכפר?‬
‫אולי ככה תנועו מהר יותר?‬
‫"רולנדי…"‬
‫הינה זה בא.‬
‫היי!‬
‫בן אדם!‬
‫אדי, מה אתה עושה?‬
‫הם נראים כמו…‬
‫בוא.‬
‫- כאן קבורים ראלף ורולנד פולצמן -‬
‫- בהצלחה -‬
‫הגענו.‬
‫- מערת אוביר -‬
‫אה, נטיפי צינורות העוגב.‬
‫לא תמצאי כאלה במקום ממנו הגעת.‬ ‫-לא.‬
‫טוב, לא כל כך קרוב אלינו, בכל מקרה.‬
‫רק תצוגות ומצגות.‬
‫לא ייאמן.‬
‫- אין כניסה! סכנת קריסה -‬
‫תראי את כל הבתים, נדיה!‬
‫שלום.‬
‫אדי, לך לשחק.‬
‫לבד?‬
‫יש כאן עוד ילדים.‬
‫אולי תראה להם את נדיה?‬
‫בסדר.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫מה?‬
‫שמי פרידריך, אבל כולם קוראים לי פריץ.‬
‫זה נשמע מגניב יותר.‬
‫למה אתה מדבר ככה?‬
‫חשבתי שתבין אותי טוב יותר‬ ‫אם אדבר גרמנית רגילה.‬
‫אתה מגרמניה, נכון?‬
‫וואו, החדשות בהחלט מתפשטות כאן מהר.‬
‫כן, כי בדרך כלל אין חדשות.‬
‫היי.‬
‫היי, כריס.‬ ‫-שתוק.‬
‫שתוק.‬
‫תראו מה זה, הכרוב הכבוש לא יכול‬ ‫להרשות לעצמו אופניים ראויים.‬
‫המה?‬ ‫-"המה?"‬
‫כרוב כבוש אומר גרמני טיפש.‬ ‫זה עלבון לגרמנים.‬
‫סתום את הפה, אידיוט. ‬ ‫-אידיוט.‬
‫אימא מתקשרת!‬
‫תחזיר את זה, אפס!‬ ‫-מה אמרת?‬
‫יש לך חוצפה.‬
‫הוא קרא לך אפס?‬ ‫-אחי!‬
‫אל תדאג. כריס תמיד מתנהג כמו חמור.‬
‫הוא סתם מקנא.‬
‫מקנא במה?‬
‫באוסף המינרלים שלי.‬
‫אוקיי, דבר.‬
‫כבר ראיתם את רוח הרפאים?‬ ‫-איזו רוח רפאים?‬
‫אמליה פולצמן.‬
‫אתה לא מכיר את הסיפור על משפחת פולצמן?‬ ‫-לא.‬
‫אוקיי, אני אספר לך.‬
‫זה היה בקיץ של 1980.‬
‫אמליה פולצמן יצאה לאסוף פטריות‬
‫בזמן ששני בניה, ראלף ורולנד,‬ ‫שיחקו לתומם בגינה.‬
‫כשהיא קראה להם לבוא לארוחת הערב,‬ ‫הם עדיין לא ידעו‬
‫שאימא שלהם הייתה פסיכופתית,‬ ‫ושהיא שמה להם רעל במרק.‬
‫אחרי שאמליה הרגה את הבנים שלה, היא התאבדה.‬
‫מספיק עם זה.‬ ‫-הוא גם ככה לא מבין את זה.‬
‫למה האימא לא נמצאת‬ ‫עם הילדים שלה בבית הקברות?‬
‫ככה זה. מתאבדים הם…‬ ‫-ביי, פרידריך.‬
‫פריץ!‬
‫אל תגיד שלא הזהרתי אתכם!‬
‫"תראה…"‬
‫אדי, תטעם. ‬ ‫-מה האישה הזאת עושה שם?‬
‫איזו אישה?‬
‫אל דנטה.‬
‫- הפוסטים שלך:‬ ‫#חברים #חברים הכי טובים #אהבה -‬
‫- גלריה - בחר -‬
‫- פוסט חדש - שתף‬ ‫#תקוע בכפר #שומקום -‬
‫- #סוף העולם #אייזנקאפל -‬
‫- אייזנקאפל -‬
‫"דרמה משפחתית בבאד אייזנקאפל."‬
‫- למד עוד -‬
‫"בן עשר ובן 16, כמו גם אימם,‬
‫מתו מהרעלת פטריות.‬
‫האם הסלובנית של שני הקורבנות, אמליה פ'…"‬
‫פ'.‬
‫- אמליה פ' -‬
‫פולצמן.‬
‫"ככל הנראה הרעילה את שני בניה,‬ ‫ואז את עצמה.‬
‫המניע עדיין לא ברור.‬
‫האם סבלה ממחלה נפשית."‬
‫בחייך, זה קרה לפני 40 שנה.‬
‫אומרים שהרוצחת רודפת את המקום הזה.‬
‫הנדריק, בבקשה.‬
‫כן, וההליכה של אדי מתוך שינה?‬ ‫-אל תשתמש באחיך כדי לגרום לי להרגיש אשמה.‬
‫אל תספר על זה לאדי.‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫לא, זה לא בסדר, מר רוקל. ‬ ‫היית צריך להגיד לי.‬
‫זה לא מעניין אותי!‬
‫טוב, אז לילה טוב.‬
‫כן, גם לך.‬
‫גם אבא רודף את הבית הישן שלנו?‬
‫זה הכול.‬
‫אל תתקשר אליי.‬ ‫-אל תדבר שטויות.‬
‫בוא, נלך למיטה.‬
‫היי, אדי,‬
‫היו לך חלומות מוזרים לאחרונה?‬
‫על איזו אישה או משהו?‬ ‫-נדיה.‬
‫לכן ציירת אותה על הקיר שלי?‬ ‫-מה?‬
‫לא ציירתי שום דבר על הקיר שלך.‬
‫אדי, זה לא מצחיק!‬
‫אדי, מה אתה אומר?‬
‫מה קורה פה? אתה בסדר?‬
‫בוא הנה.‬
‫הכול בסדר, אימא כאן.‬
‫- "גובה" -‬
‫תראה את זה.‬
‫זה נשמע כמו סלובנית. משהו עם "אימא".‬
‫תודה, את זה הבנתי.‬
‫אני מבין. אתה לא זקוק לעזרתי.‬
‫אתה מכיר מישהו שיוכל לתרגם את זה?‬
‫אידה.‬
‫אתה בא?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫זה הנדריק מגרמניה.‬
‫הוא גר בבית משפחת פולצמן.‬ ‫רוח רפאים רודפת את אחיו.‬
‫את יודעת סלובנית, נכון?‬ ‫-קצת, כן.‬
‫"אימא חפה מפשע."‬
‫אלוהים!‬
‫אמליה פולצמן חפה מפשע!‬ ‫אתם יודעים מה זה אומר?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫פולצמן לא רצחה את הבנים שלה,‬
‫והרוצח האמיתי של ראלף ורולנד‬ ‫עדיין מסתובב חופשי.‬
‫רוח הרפאים של אמליה פולצמן‬
‫לכודה בגוף של אחיך, והיא מדברת דרכו.‬
‫אבל זאת לא יכולה להיות אמליה.‬ ‫אדי אמר, "אימא".‬
‫זה אומר…‬ ‫-נכון. הילדים המתים מדברים.‬
‫מה עושה הכרוב הכבוש?‬
‫שתוק.‬
‫תשתקי את.‬
‫מה אתה צוחק?‬
‫אחי, מה הבעיה שלך?‬
‫מה הבעיה שלי?‬ ‫-היי!‬
‫מה הבעיה שלך? תחזור לארץ הכרובים הכבושים!‬
‫חתיכת כרוב כבוש.‬ ‫-אתם אידיוטים!‬
‫כן, כן. בואו.‬
‫דם!‬
‫אתה בסדר?‬
‫הכול בסדר. אני בסדר. תודה ששאלתם.‬
‫קח.‬
‫לאף שלך.‬
‫וואו, זה מטורף.‬
‫אלה טמפו…?‬
‫הנדריק?‬
‫כן?‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫אלוהים, מה קרה?‬ ‫-כדורסל.‬
‫הנדריק ואני צריכים לעלות. תצפה בטלוויזיה.‬
‫גם נדיה יכולה לצפות?‬ ‫-מה שתגיד.‬
‫יש!‬
‫כדורסל, הא?‬
‫אני תמיד כאן בשבילך.‬
‫תודה.‬
‫כן.‬
‫"רולנדי…‬
‫רולנדי…‬
‫רולנדי…"‬
‫אדי?‬
‫-אדי?‬
‫אדי!‬
‫הילד שלך הלך לבית הקברות.‬
‫אוי, שיט.‬
‫אדי!‬
‫את שומעת את זה?‬
‫שיט.‬
‫אדי?‬
‫מה אתה עושה כאן? אדי, בוא הנה.‬
‫הכול בסדר.‬
‫הכול בסדר, כן.‬
‫אדי, מה עשית בבית הקברות?‬
‫האישה קראה לי.‬
‫איזו אישה?‬
‫האישה?‬
‫אדי, זה חשוב. איזו אישה?‬
‫קדימה, דה וינצ'י, מספיק לצייר.‬ ‫בוא, הגיע הזמן לאמבטיה.‬
‫אני אגיע לפנייך!‬
‫אוקיי!‬
‫את יודעת מה זה "גובה"?‬
‫"גובה" זה פטריות.‬
‫תודה.‬
‫גם על קודם.‬
‫אין בעיה. איפה שמעת את המילה "גובה"?‬ ‫-אחי כתב אותה מתוך שינה.‬
‫אתה לא מאמין‬ ‫בשטויות על רוחות הרפאים, נכון?‬
‫לא, אבל…‬
‫זה קצת מוזר.‬
‫איך האף שלך?‬
‫הוא יהיה בסדר.‬
‫אוי, בחיי.‬
‫היי.‬
‫שלום.‬ ‫-זה לאף שלך, אני תמיד משתמשת בזה.‬
‫תודה.‬
‫את… רוצה להיכנס?‬
‫כן, בטח.‬
‫הוא לא נראה כל כך מפחיד.‬
‫טוב, את צריכה לראות אותו בלילה.‬
‫זאת הזמנה?‬
‫סליחה?‬ ‫-זאת הזמנה?‬
‫לא.‬
‫זאת לא הייתה הכוונה שלי.‬
‫זה…‬
‫החדר שלי.‬
‫זאת החברה שלך?‬
‫לא, זאת סתם מישהי מהחבורה שלי.‬
‫אנחנו כבר לא מתראים.‬
‫תמונות מגניבות ב"אינסטה".‬ ‫-תודה.‬
‫האשטאג "תקוע בכפר".‬
‫אני מצטער לגבי זה.‬
‫זה פשוט שונה.‬
‫שלומות.‬
‫הא?‬ ‫-זה לא מה שאתם נוהגים להגיד?‬
‫לא, לא ממש.‬
‫ממש מפחיד כאן.‬
‫יש, גם אידה בעניין!‬ ‫-איזה עניין?‬
‫הלו? יש לנו תיק רצח לפתור!‬
‫אל תעשה את זה!‬
‫לא הייתה רוח רפאים אתמול בלילה?‬ ‫-ששש!‬
‫לא.‬
‫אולי המסר הועבר.‬ ‫-פטריות?‬
‫אולי אחיך שמע איפשהו את המילה "גובה". ‬ ‫-לא, הילדים המתים רוצים להגיד לנו משהו.‬
‫אבל…‬
‫אנחנו כבר יודעים שהם מתו.‬
‫אולי "גובה" זה ראשי תיבות של משהו.‬
‫כן, של "רוחות רפאים לא קיימות".‬
‫כן, בדיוק!‬
‫ג', ו', ב'…‬
‫הא? זה לא מסתדר.‬
‫לא!‬
‫אם זה באמת מסר מהעולם הבא,‬
‫למה שהילדים לא יגידו לנו מי הרג אותם?‬
‫מי אמר שהם יודעים?‬
‫זאת אומרת, בהנחה שיש רוחות רפאים.‬ ‫-יש רק דרך אחת לברר.‬
‫סיאנס.‬
‫אה! פולארויד!‬
‫אם תיגע בה, הנדריק יחתוך לך את האצבעות.‬
‫למה?‬
‫היא הייתה…‬
‫היא הייתה של אבא שלנו.‬
‫אנחנו צריכים מצלמה כדי להשיג ראיות.‬
‫כן, שיהיה. רק תיזהר.‬
‫עכשיו כולם צריכים להחזיק ידיים.‬
‫עצמו עיניים.‬
‫המדיום חייב להיכנס למצב טראנס קל‬
‫כדי שהרוח תוכל להשתלט על גופו.‬
‫ואז האורות יתחילו להבהב ואדי ירחף באוויר.‬
‫אל תדברי שטויות! זה לא "פולטרגייסט"!‬
‫זה מקרה רגיל לחלוטין של דיבוק. ‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫אני יכול להמשיך?‬
‫יופי.‬
‫עצמו עיניים!‬
‫רוחות, אם אתן כאן,‬ ‫אנחנו מזמינים אתכן לדבר אלינו.‬
‫אדיר!‬
‫מה הוא אמר?‬
‫"אדי ישן."‬
‫מי אתה?‬
‫רולנד פולצמן.‬
‫מי הרג אותך?‬
‫סליחה, אלרגיה לאבק.‬
‫תיזהרו, חבר'ה.‬
‫זהירות!‬
‫מה?‬ ‫-שמעתי רעש.‬
‫פריץ!‬
‫ראלף ו…‬
‫רולנד?‬
‫אלה בטח המיטות שבהן הם מתו.‬
‫שתוק.‬
‫אדי.‬
‫רולנד,‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫ראלף בא! צאו החוצה, מהר!‬
‫בוא!‬ ‫-תמונות הפולארויד!‬
‫שכח מזה, אנחנו חייבים לצאת!‬
‫זה בסדר.‬
‫פטריות?‬
‫למה רולנד רצה שנמצא את זה?‬
‫אדי רואה טלוויזיה עכשיו.‬
‫נו?‬
‫"פטריות ברוטב שמנת, פטריות עם בשר-ציד…"‬ ‫תבחר אחד.‬
‫- גובה -‬
‫גלגל פילם.‬ ‫-"סופר שמונה."‬
‫יש לי בבית מקרן בשביל זה.‬
‫למה אני לא מופתע?‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫אני אזדרז.‬
‫יש עוד משהו.‬
‫זה נראה כמו יומן.‬
‫זה היה זריז.‬
‫הדלת לא הייתה נעולה. ‬ ‫יש לכם מזל שזה רק אני.‬
‫אימא שלך בבית?‬
‫לא, היא לא כאן כרגע.‬
‫אני מבין.‬
‫מתי היא תחזור?‬
‫מאוחר יותר.‬
‫טוב, אני אחכה בפנים עד שהיא…‬
‫אני עושה שיעורי בית. ‬ ‫-אתה לא בחופש?‬
‫קורס בשפות. אני…‬
‫צריך ללמוד אוסטרית.‬
‫שלום לך.‬
‫אנחנו מדברים בלשון קרבה עכשיו?‬
‫סליחה.‬
‫תראה את זה.‬
‫יש לי פתרון בטוח לחלזונות.‬
‫זה מתכון של אימא שלי.‬
‫תודה.‬
‫תמסור לאימא שלך כל טוב ממני.‬
‫שלום, מר רוקל.‬ ‫-היי, פריץ.‬
‫אילו תוכניות מלהיבות יש לכם?‬
‫מה אתם מתכננים?‬ ‫-תודה על הרעל.‬
‫אין בעד מה.‬
‫היי,‬
‫אנחנו חברים, נכון?‬
‫ביי.‬
‫להתראות.‬
‫ביי.‬
‫אתה מבין שהוא בקטע של אימא שלך, נכון?‬
‫בקטע שלה?‬ ‫-הוא רוצה את אימא שלך.‬
‫"אחד עשר ביוני, 1979.‬
‫סוף סוף עברנו לבית החדש שלנו.‬
‫הילדים בכפר לא מאוד ידידותיים,‬ ‫והם בוהים בי.‬
‫חמישה ביולי, 1979.‬
‫רולנד כבר מצא חברים.‬
‫אימא שלי כבר הלכה לקטוף פטריות כמה פעמים.‬
‫לא נראה שטוב לה כאן בכפר.‬ ‫אני יודע איך היא מרגישה."‬
‫זאת…?‬
‫סילוס.‬ ‫-כן, נכון?‬
‫מה עוד כתוב שם?‬
‫"שלושה במרץ, 1980.‬
‫עוזרת הבית שלנו נותנת לנו מתנות קטנות.‬
‫היא גם מנסה להתחנף לאימא שלי‬ ‫בכך שהיא מראה עניין בגינה.‬
‫שניים באוגוסט, 1980.‬
‫עוזרת הבית עובדת קשה.‬
‫אבא שלי נתן לה שרשרת לאות תודה.‬
‫לאימא שלי הוא לא נתן כלום כבר הרבה זמן."‬
‫זה הכול.‬
‫זה הכול? לא יכול להיות.‬
‫זה היה הרבה.‬
‫לפולצמן היה רומן עם גברת סילוס.‬
‫מה זה אומר?‬ ‫-תליון החילזון.‬
‫הוא לא נתן כלום לאשתו,‬ ‫אבל כן נתן לגברת סילוס.‬
‫אבל תליון של חילזון? עד כמה זה רומנטי?‬
‫כן, אבל…‬
‫"פולצ" מגיע מ"פולז'",‬ ‫והפירוש של "פולז'" בסלובנית הוא "חילזון".‬
‫אז הפירוש של "פולצמן" הוא…‬ ‫-איש החילזון.‬
‫כן.‬ ‫-יש לכם דמיון ממש פרוע.‬
‫אבל,‬
‫אם זה נכון, ‬ ‫אז לסילוס עדיין יש את תליון החילזון, נכון?‬
‫אבל איך תברר את זה?‬
‫אני אשאל אותה.‬ ‫-חזרתי!‬
‫לא לזה התכוונתי כשביקשתי לשמור עליו.‬
‫שלום, אדי.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום.‬ ‫-אלה אידה ופריץ.‬
‫נהדר. ‬ ‫-בדיוק היינו בדרך החוצה.‬
‫תחזור לארוחת ערב?‬ ‫-בטח.‬
‫להתראות. ‬ ‫-ביי.‬
‫אז מה התוכנית שלך?‬
‫"שלום, גברת סילוס.‬ ‫היה לך רומן עם מר פולצמן?‬
‫הוא נתן לך תליון של חילזון?‬
‫ומה עוד…?‬
‫אה, כן, הרגת את ראלף ורולנד?"‬
‫כן, משהו כזה.‬
‫- סילוס -‬
‫אין אף אחד בבית?‬
‫ומה עכשיו?‬
‫נחפש את התליון.‬
‫אני אשגיח.‬ ‫-ואנחנו צריכים להיכנס?‬
‫עבודת צוות.‬
‫למה אני בכלל עושה את זה?‬
‫אוי…‬
‫שלום, גברת סילוס!‬
‫שלום.‬
‫שלום, גברת סילוס!‬
‫פאק!‬
‫מהר!‬
‫קדימה! היא כמעט כאן! היא…‬
‫החוצה, מהר! תזדרז!‬
‫גברת סילוס,‬
‫זה נכון שהיית עוזרת הבית של משפחת פולצמן?‬
‫תגידו תודה שאני לא מדווחת עליכם למשטרה!‬ ‫-אנחנו ממש מצטערים.‬
‫את הרעלת את ראלף ורולנד?‬
‫פריץ!‬ ‫-עכשיו תקשיבו לי.‬
‫הייתי מנקה את בית משפחת פולצמן,‬
‫אבל אז האישה השתגעה, ומעולם לא חזרתי לשם!‬
‫לא עבדתי אצלם…‬
‫כששני הבנים מתו.‬
‫ועכשיו צאו מפה,‬ ‫או שאני אספר להורים שלכם מה עשיתם!‬
‫אבל…‬
‫אבל אם…‬ ‫-אנחנו ממש מצטערים, גברת סילוס.‬
‫גברת סילוס, את בסדר?‬ ‫-החוצה!‬
‫ברור שהיא מסתירה משהו.‬
‫אין ספק. יש משהו שהיא לא מספרת לנו.‬ ‫-די!‬
‫למה היא לא התקשרה להורים? ‬ ‫-זה כפר. אנחנו מטפלים בדברים לבד.‬
‫זה עבד מעולה למשפחת פולצמן. ‬ ‫-ומה תעשה עכשיו?‬
‫מה אני אעשה? חשבתי שאנחנו ביחד בדבר הזה.‬
‫הייתי עף מכאן בשמחה.‬ ‫-מה מונע ממך?‬
‫בטח שלא את!‬
‫עוד משהו?‬
‫יופי, הברחת את החברה שלך.‬ ‫-מה זה אמור להביע?‬
‫גם עיוור יכול לראות שאתה רוצה אותה.‬
‫שתוק! מה אתה בכלל יודע על בנות?‬
‫יותר משאתה חושב.‬
‫היי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. ‬ ‫-הם נחמדים, החברים החדשים שלך.‬
‫נאכל בעוד חצי שעה.‬
‫"ראלפי…"‬
‫בוקר טוב, ילד גדול.‬ ‫-לא!‬
‫היי, השתגעת?‬ ‫-זה רעל חלזונות.‬
‫הנדריק, נפטרתי מזה כבר מזמן.‬
‫מה קורה איתך?‬
‫אני חייבת ללכת. תנקה את זה?‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫היי.‬
‫רציתי להגיד, לגבי מה שקרה…‬ ‫-אני עסוקה.‬
‫הייתי נורא עצבני, ו…‬
‫אמרתי דברים שאני לא מתכוון אליהם.‬
‫אני…‬
‫אני מצטער.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫איפה אבא שלך?‬
‫מת.‬
‫זאת הייתה תאונה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫כבר עבר זמן מאז.‬
‫לכן אתה רוצה להאמין ברוחות רפאים?‬
‫לא.‬
‫ראית בעצמך.‬ ‫-אני לא יודעת מה ראיתי.‬
‫אתם באים בסוף השבוע?‬
‫לאן?‬ ‫-לפסטיבל התחפושות.‬
‫כל הכפר יהיה שם.‬ ‫-צריך ללבוש לדרהוזן?‬
‫כן, ברור.‬
‫לא.‬
‫חבל. אז אני מניחה שאצטרך לרקוד עם כריס.‬
‫את לא רצינית!‬ ‫-אני כן.‬
‫מה קרה?‬
‫גם את ראית אותו.‬
‫אני לא רואה כלום.‬
‫אבל ראיתי את זה.‬
‫כן, גם אני.‬
‫מעניין.‬
‫אז אדי הוא המדיום של רולנד,‬ ‫והנדריק של ראלף.‬
‫אדי ישן. אני הולכת.‬
‫הטלפון שלי עליי, למקרה שצריך משהו. בסדר? ‬ ‫-כן.‬
‫יש אוכל במקרר, אם תהיו רעבים.‬ ‫-תודה.‬
‫אתם צריכים עוד משהו?‬
‫תודה.‬ ‫-אנחנו בסדר. תיהני.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫ועכשיו?‬
‫נחכה עד שהנדריק יירדם וראלף יבוא.‬
‫חטיף תפוחי אדמה?‬
‫פריץ, אני לא יכול לישון עם הרעש הזה.‬
‫פריץ!‬
‫בסדר!‬
‫הנדריק?‬
‫הנדריק.‬
‫אני ער.‬
‫יותר מהר!‬
‫יש לי תוכנית.‬
‫תסיחי את דעתו.‬
‫הנדריק, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫אידה, בואי!‬
‫זה עובד!‬
‫מה?‬
‫מלח מגן מפני רוחות רפאים,‬
‫ואת יודעת כמה מלח יש בחטיפים האלה.‬
‫ראלף?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫הוא רוצה נקמה.‬
‫רצח.‬
‫אימא.‬
‫הנדריק?‬
‫תיזהרי.‬
‫אל תעשי משהו שתתחרטי עליו אחר כך.‬
‫מה קרה?‬
‫שיט!‬
‫מה קורה פה?‬
‫שתיתם אלכוהול?‬
‫מה? לא!‬
‫אין לכם מושג מה…‬
‫מה אלכוהול עושה לגוף.‬
‫כן, אתם עדיין גדלים.‬
‫מה?‬ ‫-אימא, כדאי שתלכי למיטה.‬
‫כן.‬ ‫-בואי.‬
‫כדאי שאלך למיטה.‬
‫איך הם…‬
‫איך הם מסתדרים, עם כל השנאפס שיש כאן?‬
‫אימא שלי תמיד שותה בקבוק מים‬ ‫ולוקחת שני כדורי אספירין אחר כך.‬
‫אתה פריץ.‬
‫אימא.‬ ‫-כן.‬
‫למיטה. עכשיו.‬
‫בואי.‬ ‫-עכשיו. למיטה, אימא.‬
‫וזכרו, בלי שנאפס.‬
‫פגעתי בך?‬ ‫-לא.‬
‫דיברת סלובנית.‬
‫מה אמרתי?‬
‫"אני רוצה נקמה,‬
‫רצח, אימא."‬
‫ברור שראלף רוצה נקמה.‬
‫אבל במי?‬ ‫-בכולם. בכל הכפר.‬
‫הוא כתב ביומן שלו כמה הוא שונא להיות כאן.‬
‫טוב, רולנד אמר שאימא שלו חפה מפשע, נכון?‬
‫זה אומר שגם היא נרצחה.‬
‫ראלף רוצה לנקום ברוצח, לא בכל הכפר.‬
‫זה אומר שראלף יחזור.‬
‫כן. אבל אל תדאג, לא ננטוש אותך.‬
‫נראה טוב, הא?‬
‫כמו פיטר, רועה העיזים מ"היידי בת ההרים".‬ ‫-כן, קצת.‬
‫בוא תראה.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-אתה צריך לראות כמה אתה חתיך. בוא.‬
‫בדיוק.‬
‫היי, אני נראה כמו בוק.‬
‫בחייך, אתה רק קצת חיוור.‬
‫אני בטוח שאידה תשמח.‬
‫אימא, אני הולך.‬
‫בסדר.‬
‫הכול בסדר, אימא?‬
‫אני יודעת שביקשתי ממך הרבה.‬
‫אבל…‬
‫היינו צריכים לעבור לכפר בכל מקרה.‬ ‫החיים בעיר כבר יקרים לי מדי.‬
‫וזה רק לשנתיים, ואז…‬
‫בעוד שנתיים, תוכל להחליט לאן תרצה ללכת.‬
‫אני אומנם לא תמיד מראה את זה,‬
‫אבל אני אוהב אותך.‬
‫אימא, את לא צריכה להתנצל. אנחנו נהיה בסדר.‬
‫לך. ובלי שנאפס, כן?‬
‫אתה תראה. יש סערה בדרך.‬
‫איזה שטויות!‬
‫על כמה מתערבים? ‬ ‫-בוא נתערב על עשרה יורו.‬
‫סגור. אני בעניין של עשרה יורו.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫תרצי לשתות משהו?‬ ‫-בטח.‬
‫היי, פריץ. הכנתי משקה בשבילך.‬
‫תודה.‬ ‫-בשמחה.‬
‫ויש לי אחד גם בשבילך.‬ ‫-תודה.‬
‫אני חושב שהפונץ' התקלקל.‬
‫איפה הוא?‬
‫מי?‬ ‫-הנדריק.‬
‫אין לי מושג, תתקשרי אליו. ‬ ‫-אין עליי טלפון.‬
‫איפה אתה?‬ ‫-אני בבית הקברות.‬
‫בבית הקברות?‬ ‫-יש לה תליון חילזון.‬
‫איזה גיליון חילזון?‬
‫תליון חילזון!‬
‫הנדריק?‬ ‫-אני חושב שמצאתי את הרוצחת. רק רגע.‬
‫- שולח -‬
‫- השליחה נכשלה -‬
‫אני נכנס למכונית.‬
‫איזו מכונית?‬
‫הנדריק?‬
‫הוא אמר שהוא נכנס לאיזו מכונית, ‬ ‫ושהוא מצא את הרוצחת.‬
‫אתה רואה? מה אמרתי לך?‬
‫ערב טוב.‬
‫שלום.‬
‫חייבים לעשות משהו.‬
‫גברת סילוס אמרה‬ ‫שהיא כבר לא הייתה עוזרת הבית‬
‫כששני הבנים מתו.‬
‫מה אם הייתה עוזרת בית נוספת?‬
‫מה קרה? חכי!‬
‫אמרת שכבר לא היית עוזרת הבית כשהילדים מתו.‬
‫אני יודעת מה אמרתי. ‬ ‫-הייתה עוזרת אחרת אחרייך?‬
‫תתקשר למשטרה.‬
‫ואת? ‬ ‫-אני אלך לחפש את הנדריק.‬
‫תודה.‬
‫אפשר להזמין אותך לריקוד?‬
‫אני רוקד איתה.‬
‫עצור!‬
‫אנחנו צריכים יחידה מיוחדת, יחידת "קוברה".‬ ‫הנדריק נחטף!‬
‫דבר לאט, בחור צעיר. מה קרה?‬
‫אנחנו צריכים יחידה מיוחדת.‬
‫יחידת קוברה.‬
‫הנדריק נחטף.‬
‫תגיד לי, שתית אלכוהול?‬
‫לא!‬
‫"אני לא יכול לנטוש את המשפחה שלי.‬
‫אבל לילד שלי לא יחסר כלום. אני מצטער.‬
‫אנחנו כבר לא יכולים להתראות. באהבה…"‬
‫ראלפי.‬
‫חכה.‬
‫אני אכין קקאו.‬
‫מר רוקל! תודה לאל שאתה כאן!‬ ‫חייבים להתקשר למשטרה, האישה הזאת…‬
‫גרולד, ראלפי חזר.‬
‫תחזרי פנימה, אימא. אני אטפל בזה.‬
‫אימא?‬
‫אל תעשה שום דבר טיפשי, ילד.‬
‫- איפה אתה?? -‬
‫אידה!‬
‫מה עשית?‬ ‫-הייתי בבית של רוקל.‬
‫לאימא שלו היה רומן עם פולצמן.‬ ‫יש לי את המכתבים.‬
‫כתוב שם משהו לגבי היריון. ‬ ‫-זה אומר ש…‬
‫רוקל הוא הבן הלא חוקי של פולצמן.‬
‫כן.‬
‫שיט! בואי!‬
‫חכה!‬
‫הינה את, סאבינה.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-הנריק כבר אמור היה להיות פה.‬
‫הוא לא כותב לי בחזרה.‬
‫אבל… אם היית יודעת מה הייתי עושה בגילו…‬
‫מה זה, יקירי?‬
‫הוא מדבר סלובנית.‬
‫אדי לא יודע סלובנית.‬
‫"הנדריק בסכנה."‬
‫אדי, קום.‬
‫בוא, אנחנו חייבים ללכת. מהר.‬
‫סאבינה, חכי.‬
‫כריס, בוא. אני זקוק לעזרתך.‬
‫אני בא.‬
‫אבל הוא בסכנה!‬
‫אנחנו חייבים לעזור לו.‬ ‫-פריץ,‬
‫אתה יודע איפה הנדריק? ‬ ‫-בבית של רוקל. זה מה שאני מנסה להגיד להם.‬
‫טוב, אז בואו נלך לשם עכשיו.‬
‫בסדר, קדימה.‬
‫תתקשר למשטרה!‬
‫פאק!‬
‫אתה בסדר? ‬ ‫-שיט, איבדתי את הטלפון שלי!‬
‫בוא, נסתתר במערה!‬
‫תגיד, לימדתם את אדי קצת סלובנית?‬
‫לא, זה היה רולנד. ‬ ‫-איזה רולנד?‬
‫את יודעת, אחת מרוחות הרפאים. הנחמדה.‬
‫אידה!‬
‫אל תהיו טיפשים!‬
‫- אין כניסה! סכנת קריסה -‬
‫מה נעשה?‬ ‫-צאו החוצה!‬
‫שיט!‬
‫תיזהר.‬
‫זהירות. תני לי יד.‬
‫עצרו!‬
‫אל תהיו טיפשים עכשיו. עצרו, או שאני יורה!‬
‫חכי.‬
‫אוי, שיט.‬
‫בוא.‬
‫בחייכם, ילדים.‬
‫אל תהיו טיפשים.‬
‫רק תנו לי את המכתבים,‬
‫ונשכח מכל הדבר הזה.‬
‫- אזהרה! -‬
‫אני חושב שהוא הלך.‬
‫הנדריק!‬
‫הנדריק, תגיד משהו, בבקשה!‬
‫הנדריק?‬
‫הנדריק, אתה בסדר?‬
‫כן, אני חושב.‬ ‫-חכה, אני אביא עזרה.‬
‫שיט! פאק!‬
‫אידה!‬
‫את בסדר?‬
‫ילדים?‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני חושב שלא.‬
‫אתם בסדר?‬
‫נפצעתם?‬
‫מר רוקל, עזור לנו!‬
‫אני תקוע!‬
‫היי!‬
‫שלום?‬
‫אתה שומע אותנו?‬
‫בבקשה!‬
‫מה נעשה?‬
‫מר רוקל? שלום?‬
‫- אימא -‬
‫האחרים יוציאו אותנו.‬ ‫-אף אחד לא יודע שאנחנו כאן.‬
‫אבל הם יחפשו אותנו. הם ימצאו אותנו.‬
‫נכון?‬
‫אידה?‬
‫אני ממש שמח שעברנו לכאן.‬
‫בזכותך.‬
‫גם אני שמחה.‬
‫אנחנו נצא מכאן, טיפשון.‬
‫תראה, שם.‬
‫אידה, לכי.‬
‫תזעיקי עזרה.‬
‫זה בסדר.‬
‫"פרידריך הקטן, לך לישון עכשיו‬
‫תן ללילה הטוב להגיע‬
‫מפלצות לא יוכלו לפגוע בך‬
‫אתה יכול לנוח‬
‫אתה יכול לנוח בשקט‬
‫לך לישון‬
‫קרן שמש קטנה שלי"‬
‫- משטרה -‬
‫לא יכול להיות שזה קורה שוב.‬
‫גברת רוקל?‬
‫הוא לא יכול לפגוע בילדים האלה.‬
‫את יודעת איפה הבן שלי?‬
‫לא.‬
‫תליון החילזון!‬
‫עצור!‬
‫צא מהמכונית! קדימה!‬
‫אידה?‬
‫מערה!‬
‫תישארו במכונית.‬
‫אני מצטער.‬
‫בבקשה, תשרוד.‬
‫בבקשה.‬
‫ב"נס של קרינתיה",‬
‫הילדה הייתה מתחת למים במשך חצי שעה,‬ ‫עם חום של 18.4 מעלות.‬
‫פריץ!‬
‫כן, אני יודע. אני אשתוק.‬
‫הוא אמר, "זאת היית את".‬
‫רולנד?‬ ‫-אימא!‬
‫אל תגידי כלום.‬
‫אבל…‬
‫אתה מת.‬
‫"את הרגת אותנו."‬
‫זאת לא הייתה הכוונה שלי.‬
‫אימא.‬
‫הילדים…‬
‫בבקשה.‬ ‫-הילדים,‬
‫הם לא היו אמורים להיות בבית.‬
‫התכוונת להרעיל את גברת פולצמן.‬
‫לא את הילדים.‬
‫כן.‬
‫לא היה לי יום מאושר אחד מאז.‬
‫"וכך נפתחה שוב מערת ההרעלה.‬
‫הפושעת התוודתה.‬
‫המניע שלה היה אהבה‬ ‫לאביהם של הילדים המנוחים.‬
‫היא לא התכוונה להרעיל את הילדים, ‬ ‫רק את אימם.‬
‫אמליה פולצמן היא לא רוצחת,‬ ‫ולא קורבן התאבדות."‬
‫אתם באים?‬
‫ביי, נדיה.‬
‫אל תדברי שטויות! זה לא "פולטרגייסט"!‬
‫זה מקרה רגיל לחלוטין של דיבוק. ‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬