Downloaded from YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎POSTARE NOUĂ ‎COMENTEAZĂ - 200 APRECIERI
‎Priviți, puteți vedea ‎straturile de piatră.
‎Uite, Eddi, peștera!
‎Munții sunt uriași.
‎Noua mea slujbă e la 1.078 de metri.
‎Mamă, mai lasă-ne!
‎INSECTE
‎Da.
‎Aici pare să fie.
‎E adresa corectă.
‎În poze nu arăta chiar așa de rău.
‎E doar temporar,
‎până găsim ceva mai bun.
‎Eddi, te rog, lasă melcul!
‎- O să-i spun Nadja. ‎- Să n-o aduci în casă, da?
‎Bun venit în Eisenkappel!
‎Sau Železna Kapla, cum îi zicem noi.
‎- Dnă Reitsch. ‎- Mulțumesc!
‎- Bună, dle Röckl! ‎- Și? Ești ștrengar, nu?
‎Eddi.
‎Da, sunt…
‎- Sunt duri. ‎- Poftim?
‎Melcii. Scapi greu de ei, nu?
‎Deci…
‎Să vedem noua voastră casă!
‎Da.
‎Haide!
‎Aici e bucătăria. Complet echipată.
‎Minunat, nu? Numai bună pentru cei mici.
‎Adevărat.
‎Putem folosi mobila asta?
‎- Locuitorii au lăsat-o în urmă. ‎- Abia așteptau să plece.
‎Da.
‎Bun.
‎Deci, cum am discutat, ‎vă voi ține la curent…
‎Doamne, Eddi!
‎Tare năzdrăvan, nu?
‎Bun. Să mergem sus!
‎Așteaptă!
‎Zona de relaxare.
‎Baia. Totul în verde de primăvară.
‎Nu vrem să facem cancer de piele.
‎Nu știu.
‎Glumeam și eu.
‎E apă de munte din Carintia.
‎Aici e cada, desigur.
‎Te apără de fantome.
‎Glumeam.
‎Probabil e sare.
‎Da, pentru melci. Îi usucă.
‎Acela e podul?
‎Da, e podul.
‎Dar e închis, ‎acolo sunt lucrurile proprietarului.
‎Asta e a mea.
‎Bun, atunci asta e a ta?
‎Nu contează.
‎Deci…
‎Dacă aveți nevoie de ceva, sunați-mă!
‎- Mersi! ‎- E și numărul meu de acasă.
‎Dacă aveți nevoie de ajutorul unui bărbat.
‎O seară bună!
‎Pe bune?
‎- Ce e? ‎- Prind semnal din Slovenia.
‎Se mai întâmplă.
‎Suntem la graniță.
‎Ce-i aia?
‎Ce?
‎Aia.
‎Acolo? E podul.
‎Sus e o familie de zombi.
‎Mamă, Hendrik zice că sus ‎e o familie de zombi!
‎Hendrik, coboară și ajută-ne la cărat!
‎Vreți pizza?
‎- Comand eu. ‎- Vin.
‎Doamne Iisuse, te rog ‎să mă izbăvești de acest blestem.
‎Prin sângele Tău sunt curățată.
‎Eddi.
‎Alo?
‎Și tu locuiești aici?
‎Nu-i nevoie să-ți fie frică.
‎Eddi, poți să-ți strângi jucăriile?
‎Pe mai târziu!
‎A venit pizza.
‎Uite, Eddi, am dinți noi. ‎Spune: „marmeladă”, „colorată”.
‎Zilele astea ai putea explora.
‎- Ce să explorez în văgăuna asta? ‎- Hendrik!
‎Ce „Hendrik”? Așa e. Nu e nimic aici.
‎Nu știi asta.
‎- Totul va fi bine. ‎- Totul va fi bine?
‎Nimic nu va fi bine!
‎A trebuit să renunț la tot ‎ca să lucrezi tu acolo!
‎Ajunge, da?
‎Tata n-ar fi făcut asta.
‎Eddi?
‎Ce faci acolo?
‎Eddi.
‎Trebuie să merg la baie.
‎MAGAZIN UNIVERSAL
‎Bună!
‎Cu ce te pot ajuta?
‎Pot să te ajut?
‎Șase rulouri de pâine.
‎Nu am.
‎Rulouri.
‎Acestea-s chifle.
‎Chifle.
‎Șase chifle, vă rog.
‎Amice!
‎Minunat.
‎Minunat. Minunat de liniște.
‎Nu se întâmplă nimic aici.
‎Bine că se termină sărbătorile.
‎E liniște. Am dormit tun.
‎Și eu la fel.
‎Ba nu, te-ai plimbat.
‎Ai mers în somn?
‎Poate fiindcă e casa nouă.
‎Trebuie să merg la peșteră, ‎dar haideți la vecini!
‎Nu. O să mă joc cu prietenii.
‎Ai nevoie de internet, nu?
‎Ce?
‎Scuze, tehnicianul vine după amiază.
‎Ha, ha!
‎Haide!
‎De ce?
‎Din politețe.
‎Bună, Sabine Reitsch!
‎Ei sunt Hendrik și Eddi. ‎Am vrut să ne prezentăm.
‎Suntem noii vecini.
‎Să vedem ‎dacă rezistați mai mult ca restul!
‎Politețe.
‎Sigur.
‎Trebuie să plec.
‎- Poți să… ‎- Explorez satul?
‎Poate aia te ajută?
‎Rolandi.
‎Așa.
‎Hei!
‎Amice!
‎Eddi, ce faci?
‎Arată precum…
‎Haide!
‎AICI SE ODIHNESC RALF ȘI ROLAND POLZMANN
‎SUCCES
‎Am ajuns.
‎PEȘTERA OBIR
‎Ce stalactite!
‎- Nu găsești așa ceva la tine acasă. ‎- Nu.
‎Nu foarte aproape de mine.
‎Doar expoziții și prezentări.
‎Incredibil.
‎NU INTRAȚI! PERICOL DE PRĂBUȘIRE
‎Uite, Nadja, câte case!
‎Bună!
‎Eddi, joacă-te!
‎Singur?
‎Sunt și alți copii.
‎Arată-le-o pe Nadja!
‎Bine.
‎- Salut! ‎- Salut!
‎Ce?
‎Mă numesc Friedrich, ‎dar lumea îmi zice Fritz.
‎Sună mai șmecher.
‎De ce vorbești așa?
‎Credeam că mă vei înțelege mai bine ‎dacă vorbesc germana standard.
‎Ești din Germania, nu?
‎Veștile se răspândesc repede pe aici.
‎Da, căci nu prea sunt.
‎Hei!
‎- Hei, Chris! ‎- Gura!
‎Gura!
‎Ia te uită! ‎Kraut‎-ul nu-și permite o bicicletă bună.
‎- Cine? ‎- „Cine?”
‎Înseamnă neamț idiot.
‎- E o insultă pentru nemți. ‎- Gura, idiotule!
‎Idiotule.
‎Sună mami.
‎- Dă-mi-l înapoi, ticălosule! ‎- Ce-ai zis?
‎Ai tupeu.
‎- Te-a făcut ticălos? ‎- Frate!
‎Stai liniștit! ‎Chris mereu se comportă ca un nemernic.
‎E doar invidios.
‎- De ce? ‎- Pe colecția mea de minerale.
‎Hai, spune!
‎- Ai văzut fantoma? ‎- Ce fantomă?
‎Amalia Polzmann.
‎- Nu știi povestea familiei Polzmann? ‎- Nu.
‎Ți-o spun eu.
‎Era vara lui 1980.
‎Amalia Polzmann culegea ciuperci,
‎iar fiii ei, Ralf și Roland, ‎se jucau nevinovați în grădină.
‎Când i-a chemat la cină, ei nu știau
‎că mama lor era psihopată ‎și că le-a otrăvit mâncarea.
‎După ce și-a ucis fiii, ‎Amalia s-a sinucis.
‎- Ajunge! ‎- Oricum nu înțelege.
‎Mama de ce nu e cu fiii ei, în cimitir?
‎- Așa e. Sinuciderile… ‎- Pa, Friedrich!
‎Fritz!
‎Să nu ziceți că nu v-am avertizat!
‎Privește!
‎- Eddi, gustă! ‎- Ce face femeia aceea?
‎Care femeie?
‎Al dente.
‎POSTĂRILE TALE ‎#PRIETENI #TOVARĂȘI #IUBIRE
‎GALERIE - ALEGE
‎POSTARE NOUĂ - DISTRIBUIE ‎#LAȚARĂ #PUSTIETATE
‎#LACAPĂTULLUMII
‎„Dramă de familie în Bad Eisenkappel.”
‎AFLĂ MAI MULTE
‎„Un copil de zece ani, ‎unul de 16 ani și mama lor
‎au murit otrăviți cu ciuperci.
‎Mama slovenă a celor două victime, ‎Amalia P…”
‎P.
‎Polzmann.
‎„…se pare că și-a otrăvit ‎cei doi copii și pe ea însăși.
‎Motivul e încă neclar.
‎Mama suferea de boli mintale.”
‎A fost acum 40 de ani.
‎Cică ucigașa încă bântuie pe aici.
‎Hendrik, te rog!
‎Și mersul în somn al lui Eddi?
‎Nu te folosi de el ca să mă învinovățești!
‎- Nu-i spune lui Eddi! ‎- Bine.
‎Nu e în regulă, dle Röckl. ‎Trebuia să îmi fi spus.
‎Nu-mi pasă.
‎Atunci, noapte bună!
‎Asemenea.
‎Și tata ne bântuie casa veche?
‎Ajunge!
‎- Nu mă sunați! ‎- Nu e așa.
‎Hai, culcă-te!
‎Hei, Eddi?
‎Ai visat ciudat în ultimul timp?
‎- Despre o femeie, poate? ‎- Nadja.
‎De asta ai desenat-o pe peretele meu?
‎Ce? N-am desenat nimic.
‎Frate, Eddi, nu e amuzant.
‎Eddi, ce zici acolo?
‎Ce se întâmplă? Ești bine?
‎Haide!
‎E în regulă. Mama e aici.
‎Uite!
‎E în slovenă. Ceva cu „mama”.
‎Mersi, m-am prins.
‎Înțeleg. N-ai nevoie de mine.
‎Știi pe cineva care poate traduce?
‎Ida.
‎Vii?
‎Ce vrei?
‎El e Hendrik, din Germania.
‎Locuiește în casa Polzmann. ‎Fratele său e posedat.
‎- Știi slovenă, nu? ‎- Puțin.
‎„Mama e nevinovată.”
‎Doamne!
‎Amalia Polzmann e nevinovată. ‎Știi ce înseamnă asta?
‎- Nu. ‎- Nu.
‎Polzmann nu și-a ucis fiii.
‎Iar adevăratul ucigaș ‎al lui Roland și Ralf e încă liber.
‎Fantoma Amaliei Polzmann
‎e în fratele tău și vorbește prin el.
‎Nu poate fi Amalia. Eddi a zis „mamă”.
‎- Deci… ‎- Da. Copiii morți vorbesc.
‎Ce vrea ‎Kraut‎-ul ăla?
‎Taci!
‎Tu să taci!
‎De ce râzi?
‎- Care e problema ta? ‎- Serios?
‎- Hei! ‎- Ce vrei?
‎Să te duci de unde-ai venit.
‎- Ești un ‎Kraut. ‎- Idioților.
‎Da. Haideți!
‎Sânge!
‎Ești bine?
‎E în regulă. Sunt bine. ‎Mersi de întrebare!
‎Ține!
‎Pentru nas.
‎A fost incredibil.
‎Alea-s tamp…
‎Hendrik?
‎- Da? ‎- Ești bine?
‎- Doamne! Ce ai pățit? ‎- Baschet.
‎Eu și Hendrik mergem sus. ‎Uită-te la televizor!
‎- Poate și Nadja să se uite? ‎- Da.
‎Baschet, nu?
‎Știi că sunt alături de tine.
‎Mulțumesc.
‎Da!
‎Rolandi.
‎Eddi?
‎Eddi.
‎- Eddi? ‎- Eddi?
‎Eddi!
‎Băiatul dv. s-a dus la cimitir.
‎Rahat.
‎Eddi.
‎Auzi?
‎Rahat.
‎Eddi?
‎Ce faci aici? Eddi, vino!
‎E în regulă.
‎E în regulă. Da.
‎Eddi, ce făceai la cimitir?
‎M-a chemat femeia.
‎Care femeie?
‎Femeia?
‎E important. Care femeie?
‎Haide, da Vinci, gata cu desenatul! ‎Hai la baie!
‎Ne întrecem!
‎Bine!
‎Știi ce înseamnă ‎gobe?
‎Înseamnă „ciuperci”.
‎Mersi!
‎Și pentru mai devreme.
‎Stai liniștit! Ce-i cu ‎gobe?
‎A scris fratele meu în somn.
‎Nu crezi în fantome, nu?
‎Nu, dar…
‎E ciudat.
‎Ce-ți face nasul?
‎E bine.
‎Frate!
‎Hei!
‎Bună!
‎Pentru nas. Eu folosesc des.
‎Mersi!
‎Vrei să intri?
‎Sigur.
‎Nu pare foarte înfricoșător.
‎Să vezi cum e noaptea!
‎Asta-i o invitație?
‎- Poftim? ‎- E o invitație?
‎Nu.
‎Nu la asta mă refeream.
‎Asta e…
‎camera mea.
‎E iubita ta?
‎Nu, e o fată din grupul meu de amici.
‎Nici nu ne mai vedem.
‎Faine poze pe Insta!
‎- Mersi! ‎- Cu „#lațară”.
‎Îmi pare rău!
‎E diferit.
‎Salutare!
‎Nu așa ziceți voi?
‎Nu tocmai.
‎E tare înfricoșător aici.
‎- S-a băgat și Ida! ‎- În ce?
‎Poftim? Avem o crimă de rezolvat.
‎Nu.
‎Fără fantome aseară?
‎Nu.
‎- Poate mesajul a fost transmis. ‎- Ciuperci?
‎Putea auzi cuvântul ‎gobe‎ altundeva.
‎Nu, copiii morți vor să ne zică ceva.
‎Dar…
‎deja știm cum au murit.
‎Poate ‎gobe‎ e o prescurtare.
‎Da, pentru „fantomele nu există”.
‎Exact.
‎G, D, E…
‎Nu merge.
‎Nu!
‎Dacă chiar e un mesaj de dincolo,
‎de ce nu ne spun copiii cine i-a ucis?
‎Și dacă nu știu?
‎- Presupunând că sunt fantome. ‎- Putem afla într-un fel.
‎O ședință de spiritism.
‎Un Polaroid.
‎Dacă îl atingi, Hendrik îți taie degetele.
‎De ce?
‎A fost…
‎Al tatălui nostru.
‎Avem nevoie de cameră pentru dovezi.
‎În fine. Să ai grijă!
‎Acum, luați-vă de mâini!
‎Închideți ochii!
‎Mediul trebuie să intre ‎într-o transă ușoară,
‎ca spiritul să-i poată controla corpul.
‎Apoi, lumina licărește și Eddi plutește.
‎Nu te prosti! Nu e ‎poltergeist.
‎E un caz normal de posedare.
‎În regulă.
‎Pot continua?
‎Bun.
‎Închideți ochii!
‎Spirite, dacă sunteți aici, ‎vă invit să vorbiți cu noi.
‎Ce tare!
‎Ce-a zis?
‎„Eddi doarme.”
‎Cine ești?
‎Roland Polzmann.
‎Cine te-a ucis?
‎Scuze, sunt alergic la praf.
‎Aveți grijă!
‎- Poftim? ‎- Am auzit ceva.
‎Fritz!
‎Ralf și…
‎Roland?
‎Probabil astea-s paturile ‎în care au murit.
‎Taci!
‎Eddi.
‎Roland.
‎Ce vrei să spui?
‎Vine Ralf! Ieșiți! Repede!
‎Haideți!
‎- Pozele! ‎- Lasă-le, să mergem!
‎E în regulă.
‎Ciuperci?
‎De ce a vrut Roland să găsim asta?
‎Eddi se uită la televizor.
‎Deci?
‎„Ciuperci cu smântână, ‎ciuperci cu vânat…” Alege!
‎O rolă de film.
‎Super 8. Am proiector acasă.
‎De ce nu mă miră?
‎Revin imediat.
‎Nu durează mult.
‎Mai e ceva.
‎Pare un jurnal.
‎Ce rapid a fost!
‎Nu era încuiat. Noroc că-s doar eu.
‎- Mama ta e acasă? ‎- Nu e aici acum.
‎Înțeleg.
‎- Când se întoarce? ‎- Mai târziu.
‎Voi aștepta înăuntru până…
‎Fac teme.
‎Nu e vacanță?
‎Limbi străine. Eu…
‎învăț austriaca.
‎Salut!
‎Așa saluți un adult?
‎Scuze!
‎Uite!
‎Am o soluție pentru melci. Rețeta mamei.
‎Mersi!
‎Salut-o pe mama ta!
‎- Bună ziua, dle Röckl! ‎- Hei, Fritz!
‎Interesant! Ce puneți la cale?
‎- Ce faceți? ‎- Mersi de otravă!
‎Cu plăcere! Hei!
‎Suntem prieteni, nu?
‎La revedere!
‎Ciao!
‎Pa!
‎Știi că îi fug ochii după maică-ta, nu?
‎Îi fug ochii?
‎O place.
‎„Unsprezece iunie 1979.
‎Ne-am mutat în noua casă.
‎Copiii din sat nu-s prietenoși ‎și se holbează la mine.
‎Cinci iulie 1979.
‎Roland și-a făcut prieteni.
‎Mama s-a dus de multe ori după ciuperci.
‎Nu pare să-i placă aici. ‎Știu cum se simte.”
‎Aceea e…
‎Seelos.
‎Nu?
‎Ce mai scrie?
‎„Trei martie 1980.
‎Menajera noastră ne dă cadouri.
‎Încearcă s-o lingușească pe mama,
‎arătându-și interesul pentru grădină.
‎Doi august 1980.
‎Menajera muncește din greu.
‎Tata i-a dat un lănțișor, drept mulțumire.
‎Mamei nu i-a mai dat ceva de mult.”
‎Asta-i tot.
‎Atât? Nu se poate.
‎Am aflat multe.
‎Polzmann a avut o aventură cu dna Seelos.
‎- Unde scrie asta? ‎- Pandantivul cu melc.
‎Nu i-a dat nimic soției, ‎dar i-a dat dnei Seelos.
‎Un pandantiv cu melc? ‎Nu e cam lipsit de romantism?
‎Da, dar…
‎Polz vine de la ‎polž, ‎care înseamnă „melc” în slovenă.
‎- Deci Polzmann înseamnă… ‎- Omul melc.
‎- Da. ‎- Aveți o imaginație bogată.
‎Deși,
‎dacă e așa, Seelos ar trebui ‎să mai aibă pandantivul, nu?
‎Cum vei afla?
‎- O voi întreba. ‎- Am venit!
‎Nu așa trebuia să ai grijă de el. ‎Bună, Eddi!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Ida și Fritz.
‎Super.
‎Noi tocmai plecam.
‎- Vii la cină? ‎- Sigur.
‎Pa!
‎Deci, care-i planul?
‎„Bună, dnă Seelos! ‎Ați avut o aventură cu dl Polzmann?
‎V-a dat un pandantiv cu un melc?”
‎Și ce altceva?
‎Da. „I-ați ucis pe Ralf și Roland?”
‎Cam așa ceva.
‎Nu-i nimeni?
‎Și acum?
‎Vom căuta pandantivul.
‎- Eu stau de șase. ‎- Și noi intrăm?
‎Muncă în echipă.
‎De ce fac asta?
‎Bună ziua, dnă Seelos!
‎Bună!
‎Bună ziua, dnă Seelos!
‎La naiba!
‎Repede!
‎Haideți! Aproape a ajuns. E…
‎Ieșiți repede!
‎Dnă Seelos?
‎E adevărat că ați fost ‎menajera dlui Polzmann?
‎- Ziceți mersi că nu v-am dus la poliție! ‎- Ne pare rău.
‎I-ați otrăvit pe Ralf și pe Roland?
‎- Fritz! ‎- Ascultați-mă!
‎Făceam curat la familia Polzmann.
‎Apoi, soția a luat-o razna și am plecat.
‎Nu lucram la ei…
‎când au murit băieții.
‎Acum, ieșiți!
‎Sau vă spun părinților!
‎Dar…
‎- Dacă… ‎- Ne pare rău, dnă Seelos.
‎- Dnă Seelos, sunteți bine? ‎- Afară!
‎E clar că ascunde ceva.
‎Clar. Nu se spune ceva.
‎- Ajunge! ‎- De ce nu i-a anunțat pe părinți?
‎Suntem la sat. Ne descurcăm singuri.
‎Cum a făcut și familia Polzmann.
‎Ce vei face?
‎Ce voi face? Credeam că suntem o echipă.
‎- Vreau să plec de aici. ‎- Ce te oprește?
‎Nu tu, clar.
‎Altceva?
‎- Super. Ți-ai speriat iubita. ‎- Adică?
‎E clar ca lumina zilei c-o placi.
‎Taci! Ce știi tu despre fete?
‎Mai multe decât crezi.
‎Hei!
‎- E totul bine? ‎- Da.
‎Amicii tăi sunt OK.
‎Cina e gata în 30 de minute.
‎Ralfi.
‎- 'Neața, uriașule! ‎- Nu!
‎- Ce-i cu tine? ‎- E otravă de melci.
‎Hendrik, am aruncat-o de mult.
‎Ce-i cu tine?
‎Trebuie să plec. Ștergi tu?
‎Tu la ce te uiți?
‎Hei!
‎- Voiam să-ți zic… ‎- Am treabă.
‎Eram nervos și…
‎Am zis lucruri neadevărate.
‎Îmi…
‎Îmi pare rău.
‎Am o idee.
‎Unde e tatăl tău?
‎Mort.
‎A fost un accident.
‎Îmi pare rău.
‎A trecut ceva timp.
‎De asta vrei să crezi în fantome?
‎Nu.
‎- Ai văzut și tu. ‎- Nu știu ce am văzut.
‎Veniți în weekend?
‎- Unde? ‎- La festivalul cu costume.
‎- Vin toți. ‎- Trebuie să porți ‎lederhosen?
‎Normal.
‎Nu.
‎Păcat. Atunci, voi dansa cu Chris.
‎- Nu vorbești serios. ‎- Ba da.
‎Ce s-a întâmplat?
‎L-ai văzut și tu.
‎Nu văd nimic.
‎Eu am văzut.
‎Și eu.
‎Interesant.
‎Deci, Eddi e mediul pentru Roland, ‎iar Hendrik, pentru Ralf.
‎Eddi doarme. Am plecat.
‎Am telefonul la mine, ‎în caz că apare ceva.
‎Da.
‎- E mâncare în frigider, dacă vă e foame. ‎- Mersi!
‎Mai vreți ceva?
‎- Mersi! ‎- Nu. Distracție plăcută!
‎Bun.
‎- Pa! ‎- Pa!
‎Și acum?
‎Așteptăm să adoarmă Hendrik ‎și să iasă Ralf.
‎Chipsuri?
‎Fritz. Nu pot dormi cu sunetul acela.
‎Fritz!
‎În regulă.
‎Hendrik?
‎Hendrik!
‎Sunt treaz.
‎Mai repede!
‎Am un plan.
‎Distrage-l!
‎Hendrik, te rog!
‎Te rog!
‎Ida, vino aici!
‎Funcționează.
‎Poftim?
‎Sarea te apără de fantome.
‎Și știi câtă sare e în chipsuri.
‎Ralf?
‎Ce vrei?
‎Vrea răzbunare.
‎Crimă.
‎Mamă.
‎Hendrik?
‎Ai grijă!
‎Să nu regreți mai târziu!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Rahat!
‎Ce se petrece aici?
‎Ați băut alcool?
‎Ce? Nu.
‎Habar n-aveți ce…
‎face alcoolul din voi.
‎Da, sunteți în creștere.
‎- Ce? ‎- Mamă, du-te la somn!
‎- Da. ‎- Haide!
‎Eu…
‎Ar trebui să mă culc.
‎Cum reușesc…
‎Cum se descurcă pe aici cu atâta băutură?
‎Mama mereu bea o sticlă de apă ‎și apoi ia două aspirine.
‎Tu ești Fritz.
‎- Mamă. ‎- Da.
‎La somn. Acum.
‎- Haide! ‎- Acum. În pat, mamă.
‎Țineți minte, fără băutură.
‎- Te-am rănit? ‎- Nu.
‎Ai vorbit în slovenă.
‎Ce am zis?
‎„Vreau răzbunare.
‎- Crimă. Mamă.” ‎- E clar că Ralf vrea răzbunare.
‎- Pe cine vrea să se răzbune? ‎- Pe toți. Pe întreg satul.
‎A scris în jurnal cât de urât îi era aici.
‎Dar Roland a zis ‎că mama lui era nevinovată, nu?
‎Deci a fost și ea ucisă.
‎Ralf vrea să se răzbune pe criminal, ‎nu pe tot satul.
‎Deci Ralf se va întoarce.
‎Da. Dar stai liniștit, nu te vom părăsi.
‎- Arată bine, nu? ‎- Ca Peter, păstorul din ‎Heidi.
‎Da, puțin.
‎Privește!
‎E în regulă.
‎Trebuie să vezi ce arătos ești. Aici.
‎Așa.
‎Hei, arăt ca un idiot.
‎Haide! Ești doar puțin palid.
‎Sigur Ida se va bucura.
‎Mamă, eu plec înainte.
‎Bine.
‎E totul bine, mamă?
‎Știu că ți-am cerut multe.
‎Dar…
‎Oricum trebuia să ne mutăm la țară.
‎Nu-mi mai permit chiria de la oraș.
‎Doar doi ani, apoi…
‎Poți decide unde vrei să pleci.
‎Știu că nu o arăt mereu,
‎dar te iubesc.
‎Nu-ți cere scuze! Vom fi bine.
‎Du-te! Și fără băutură, da?
‎Vei vedea. Vine o furtună.
‎Prostii!
‎Pariem?
‎Pe zece euro.
‎De acord. Mă bag.
‎- Salut! ‎- Bună!
‎- Bei ceva? ‎- Sigur.
‎Hei, Fritz! Am unul pentru tine aici.
‎- Mersi! ‎- Sigur.
‎- Și pentru tine. ‎- Mersi!
‎Cred că punciul e stricat.
‎Unde e?
‎Cine?
‎- Hendrik. ‎- Nu știu. Sună-l!
‎N-am telefonul.
‎- Unde ești? ‎- La cimitir.
‎- La cimitir? ‎- Are pandantiv cu melc.
‎Ce fel de portativ cu melc?
‎Pandantiv cu melc.
‎- Hendrik? ‎- Cred că l-am găsit pe criminal. Stai!
‎TRIMITERE
‎TRIMITERE EȘUATĂ
‎Intru în mașină.
‎Ce mașină?
‎Hendrik?
‎A zis că intră într-o mașină. ‎Și că l-a găsit pe ucigaș.
‎Vezi? Ce ți-am spus?
‎Bună seara!
‎Bună!
‎Trebuie să facem ceva.
‎Dna Seelos a spus că nu mai era menajeră
‎când au murit băieții.
‎Dacă a mai existat o menajeră?
‎Ce e? Stai!
‎Ați zis că nu mai erați menajeră ‎când au murit copiii.
‎Știu ce am zis.
‎A mai fost una după dv.?
‎- Sună la poliție! ‎- Și tu?
‎Mă duc după Hendrik.
‎Mersi!
‎Îmi acordați un dans?
‎Eu dansez acum.
‎Oprește-te!
‎E nevoie de o echipă SWAT. ‎O echipă Cobra. Hendrik a fost răpit.
‎Ușor, tinere! Ce se petrece?
‎Avem nevoie de o echipă SWAT.
‎O echipă Cobra.
‎Hendrik a fost răpit.
‎Ai băut cumva alcool?
‎Nu!
‎„Nu-mi pot abandona familia.
‎Dar copilului nostru ‎nu-i va lipsi nimic. Îmi pare rău!
‎Nu ne mai putem vedea. Cu dragoste…”
‎Ralfi.
‎Stai!
‎Fac niște lapte cu cacao.
‎Dle Röckl! Slavă Domnului! ‎Să sunăm la poliție. Femeia aceea…
‎Gerold, s-a întors Ralfi.
‎Intră în casă, mamă! Mă ocup eu.
‎Mamă?
‎Nu face vreo prostie, băiete!
‎UNDE EȘTI?
‎Ida!
‎- Unde-ai fost? ‎- Am fost la Röckl acasă.
‎Mama sa a avut o aventură cu Polzmann. ‎Am scrisorile de dragoste.
‎Acolo scrie ceva despre un copil.
‎Înseamnă că…
‎Röckl e fiul nelegitim al lui Polzmann.
‎Da.
‎La naiba! Haide!
‎Stai!
‎Poftim, Sabine!
‎- Totul bine? ‎- Hendrik trebuia să ajungă.
‎Nu răspunde la mesaje.
‎Dar… Dacă ai ști ‎ce făceam eu la vârsta lui…
‎Ce-ai zis, dragă?
‎E slovenă.
‎Eddi nu știe slovenă.
‎„Hendrik e în pericol.”
‎Eddi, ridică-te!
‎Haide, să mergem! Repede!
‎Sabine, stai!
‎Chris! Am nevoie de ajutor.
‎Vin imediat.
‎Dar e în pericol. Trebuie să-l ajutăm.
‎Fritz, știi unde-i Hendrik?
‎La Röckl acasă. Încerc să le zic.
‎- Atunci, să mergem! ‎- Bine, haideți!
‎Sună la poliție!
‎Futu-i!
‎Ești bine?
‎Mi-am pierdut telefonul!
‎Hai, să ne ascundem în peșteră!
‎Hei, l-ați învățat pe Eddi slovenă?
‎Nu, Roland l-a învățat.
‎Care Roland?
‎Una dintre fantome. Cea de treabă.
‎Ida!
‎Nu face prostii!
‎NU INTRAȚI! PERICOL DE PRĂBUȘIRE
‎- Ce ne facem? ‎- Ieșiți!
‎Rahat!
‎Ai grijă!
‎Ai grijă! Ia-mă de mână!
‎Stați!
‎Lăsați prostiile! Opriți-vă sau trag!
‎Stai!
‎Rahat.
‎Haide!
‎Haideți, copii!
‎Nu fiți proști!
‎Dați-mi scrisorile
‎și uităm de tot.
‎ATENȚIE!
‎Cred c-a plecat.
‎Hendrik!
‎Hendrik, zi ceva!
‎Hendrik?
‎Hendrik, ești bine?
‎- Așa cred. ‎- Stai, cer ajutor.
‎Rahat! La naiba!
‎Ida!
‎Ești bine?
‎Copii?
‎Ești bine?
‎Nu cred.
‎Sunteți bine?
‎V-ați rănit?
‎Dle Röckl, ajutați-ne!
‎M-am blocat!
‎Hei!
‎Alo?
‎Ne auziți?
‎Vă rog!
‎Ce vom face?
‎Dle Röckl? Alo?
‎MAMA
‎- Ne vor scoate de aici. ‎- Nu știu unde suntem.
‎Dar ne caută. Ne vor găsi.
‎Nu?
‎Ida?
‎Mă bucur că ne-am mutat aici.
‎Datorită ție.
‎Și eu mă bucur.
‎Vom ieși de aici, prostuțule.
‎Uite!
‎Ida, du-te!
‎Cere ajutor!
‎E în regulă.
‎Micule Friedrich
‎Du-te la somn
‎Să vină noaptea
‎Monștrii nu-ți pot face rău
‎Te poți odihni
‎Te poți odihni liniștit
‎Du-te la somn
‎Mica mea rază de soare
‎POLIȚIA
‎Nu se poate întâmpla iar.
‎Dnă Röckl?
‎Nu-i poate răni pe copiii aceia.
‎Știți unde-i fiul meu?
‎Nu.
‎Pandantivul cu melc!
‎Stop!
‎Ieși din mașină! Acum!
‎Ida?
‎În peșteră!
‎Stai în mașină!
‎Îmi pare rău!
‎Te rog, rezistă!
‎Te rog!
‎În timpul minunii din Carintia,
‎copilul a stat sub apă 30 de minute,
‎cu o temperatură a corpului ‎de 18,4 grade Celsius.
‎Fritz!
‎Știu. Să tac.
‎A zis: „Tu ai fost.”
‎- Roland? ‎- Mamă!
‎Nu zice nimic!
‎Dar…
‎Ești mort.
‎„Ne-ai omorât.”
‎N-am vrut să fie așa.
‎Mamă.
‎Copiii…
‎- Te rog! ‎- Copiii
‎nu trebuiau să fie în casă.
‎Ați vrut s-o ucideți pe dna Polzmann,
‎nu pe copii.
‎Da.
‎De atunci, n-am mai fost fericită ‎nici măcar o zi.
‎„Astfel, cazul de otrăvire ‎a fost redeschis.
‎Făptașa a mărturisit.
‎Motivul: iubirea ‎pentru tatăl copiilor decedați.
‎Nu voia să-i otrăvească pe copii, ‎doar pe mama lor.
‎Amalia Polzmann nici nu a ucis, ‎nici nu s-a sinucis.”
‎Veniți?
‎Pa, Nadja!
‎Nu te prosti! Nu e ‎poltergeist.
‎- E un caz normal de posedare. ‎- Bine.
‎Subtitrarea: Alexandru Pintilei