Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Még öt perc.
Jó reggelt, mókusom!
- Szia, kicsim! - Jó reggelt!
Kelj fel, drágám!
Kár! Meg akartalak hívni egy kis zöld chilaquilesre
isteni tojással körítve.
De akkor inkább Milának szólok.
Mondjuk akartam adni neked
pár ébresztő puszit.
Megharapdálnám a mókusom nyakát,
de ezek szerint ma neked nem alkalmas.
Ne!
Ne, ne csikizz!
- Szerelmem, ne! Kérlek! - Mi az?
Ma van a találkozóm. Gyere, menjünk!
- Ne, várj! - Mi az?
Már azt sem tudom, mit tegyek.
Nyugodj meg, kicsim!
Drágám,
emlékszel Valentina Reinára?
Igen. Ő az Inmujeres igazgatója.
- Igen? - Igen, persze.
- Várandós. - Megint?
Hát nem csodás?
Már van vagy 26 gyereke.
- Négy. - Én eggyel se bírnék.
- Csak szervezés kérdése. - Nem igaz.
Dehogynem. Plusz bennetek eleve megvan az anyai csip.
Ja, persze.
- Igen. - Igen, ahogy benne is.
- Drágám! - Nézd csak!
- Hé! - Nézz csak rá!
Mi van, ha nem csak influenza, hanem egy gyilkos vírus?
- Úgy érted, mutáns? - Nem, gyilkos vírus.
- Nem. Bety. - Nem kaptad el, kicsim.
Képzeld csak el ezt négyszeresen!
Ezt a szegény nőt meg kell menteni.
- Majd én! Figyelj! - Mi van? Ne! Nem úgy értettem.
Meglátod, milyen jó apa leszek.
- Ne! - Üdv!
- Életem, engedj! - Alejandro!
Ne haragudjon, nagyon röstellem.
Milyen cuki baba. Hogy hívják?
Alaia.
- Alaia, egy kislány! - Ó, Alejandro!
Szabad?
- Értek a babákhoz. - Szabad az igazolványát?
Lehet, hogy gyermekrabló.
- Bűnöző vagy ilyesmi. - Csak jogsim van, megfelel?
- Nyugi! - Nyugi, csak viccelünk.
Ó, ez az. Igen, semmi baj.
- Így is van. - Látod? Csak mert nyugodt.
- Tessék a kávéd. - Köszi.
Hogy lehet cukor nélkül meginni?
Ne, Laurita!
Laurita, ne! Miben maradtunk? Ezek érinthetetlen, szent dolgok.
- Csak portalanítottam. - De miért?
Ez egy 1982-es limitált kiadás.
Akkor áttöröljem vagy sem?
- Ne! Minek? - Oké.
Köszönöm, Laurita. Nagyon kedves.
- Elnézést! - Folytassa!
Mi az ábra?
Mizu, haver?
Semmi jó.
Mussolini állandóan nyaggat. Azonnal kéri a kampányjavaslatot.
Tudom, haver.
Még rosszat is álmodtam tőle.
Álmomban a kék korszakomat éltem
egy tök avant-garde reklámban,
és egyszer csak megjelent dühösen Mussolini, és belém harapott.
Ekkor ébredtem fel.
Tisztára berezeltem.
Rémes lehet neki, igaz?
Úgy értem, hogy senkit sem szeret, és viszont sem.
Az egész élete a kutya körül forog.
Szerinted miért nem lett gyereke? Nem akart, vagy...
Vannak nők, akik nem áldozzák fel a szépségüket és tehetségüket azért,
hogy feledésbe merüljenek, vili?
Mi van?
Úgy érzik, a világnak szüksége van az ő intelligenciájukra.
Hogy is mondjam?
A világnak szüksége van rájuk.
Világos. Mint a feleségem, Ceci.
Nem akar gyereket, ahogy Sylvia sem.
Sokszor beszéltünk róla, csodáljuk…
- Elég! - Ó, Sylvia! Nem vettelek észre.
- Csak dumáltunk. - Kibeszéltetek, mi?
Hamarosan bemutatjuk a projektet.
Koncentrálj, Alejandro!
- Igen, persze. - És te, Rafa?
Ha szeretnéd, hogy megújítsuk a vízumodat,
emlékeztess, miért is vettük fel, jó?
Oké.
Kétségtelenül a legstabilabb projekt
a mikro-vízerőművek Chiapasban.
Ötvenmillió dolláros befektetésre van szükség 12-14%-os hozammal.
De a legjobb az egészben,
milyen pozitív hatással lesz a környező területekre.
Nem terheljük az ökoszisztémát,
nem égetünk fosszilis anyagokat,
de munkahelyeket hozunk létre, miközben tiszta energiát termelünk.
Ezzel társadalmilag felelősségteljes cégként pozicionálhatjuk magunkat.
Jól hangzik. Már csak a jogi oldalról kell tájékozódnunk.
Utánanéztem. Megadják az engedélyeket.
Az önkormányzat magánbefektetés iránt éredeklődik.
Remek, ha találtál befektetőt, majd megbeszéljük.
Megkerestem pár potenciális partnert az USA-ban,
és szívesen finanszíroznák.
Nos, ha Ceci a főnök,
mi mehetünk is golfozni.
Vagy teniszezni. Az kevesebb vizet igényel.
Tenisz!
Ez jelentős befektetés az ügyfeleinknek.
Nem állnék az igazgatótanács elé
egy világos, komoly, tényekkel alátámasztott elemzés nélkül
a régió politikai, gazdasági, társadalmi és adóügyi helyzetéről.
Guillermo, már szólni akartam,
hogy reggel mindenkinek elküldtem e-mailben
az ezekről szóló jelentést.
Nos, mennem kell.
- Hogy tetszik? - Nagyon bejön.
Igen?
Tényleg?
Jaj, ne! Ez rém kínos, Rafa.
Mióta az eszünket tudjuk, ilyen reklámokat nézünk.
- Á! - Tényleg nem értitek.
Várj, miről beszélsz?
Tök feminista üzenete van.
Mi az? Azt mondja, a nők bármik lehetnek, akár anyák is.
- Szerintem ez forradalmi. - Ugye?
Na, figyeljetek, ti ősfeministák!
Az volna forradalmi,
ha egy olyan férfi szerepelne a reklámban,
aki gondoskodik a gyerekeiről, és elvégzi a házimunkát.
Hát nem cukik?! Később találkozunk.
Abszolút radikális.
Aha, hát...
ICC - VÁLLALATVEZETÉS
- Lépjünk! - Nem megyünk sehova.
Mindent bele kell adnunk. Nem hagyom,
hogy Guillermo valami hülyeséggel keresztbe tegyen.
Szóval éjszakázunk?
Én igen.
Nem kéne ennyit dolgoznod.
Ez nem élet.
Mi produktívabb dolgot csinálhatnál?
Söröznék, kislány!
Kézműves mexikóit.
Hogy a söripar továbbra is sok ezer mexikóinak
teremtsen munkahelyet, és fellendítse a gazdaságot.
Megérdemled. Menj sörözni!
Bumm!
Valaki megint bekapta a legyet a dupla hatossal.
- Igen. - Rafael!
Mi az? Épp le akartam tenni.
Figyelj!
A terhesség nem a világ vége.
Csak a szexé, a romantikus vakációké és a megtakarításoké.
Odaadhatnánk a gyerekeket valakinek.
Nem, édes, soha. Inkább sorsoljuk ki őket!
Haver, egy napot sem bírnál tőlük távol.
Négy fekete sör.
- Alicia! - Kösz.
Majd' elfelejtettem! Hoztam pár kinőtt cuccot a babádnak.
Remek, köszi szépen.
- Alicia, Alan hány éves? - Egy.
Egyéves? Ez király.
Alig várom, hogy gyerekem legyen.
Neked kell is!
- Bocs, Alicia! - Igen,
Én szeretnék, de Ceci nem.
Hogy van? Ezer éve nem láttuk.
Remekül, csak folyton dolgozik.
Ha kevesebbet melózna, gyarapodhatna a család, de ez van.
És miért akarsz gyereket?
Hogyhogy miért?
Hogy szeressem, játsszak vele,
hogy együtt nézzük a Csillagok háborúját.
Nem is beszélve arról, hogy eltartsd, taníttasd, etesd...
- Hangulatgyilkos! - Ja, hé!
Mindig van hely egy újabbnak.
Kértek még valamit?
- Nem. Köszönjük. - Köszi.
Szívesen.
Jól vagy, haver?
Igen, miért?
- Semmi. - Jó, feladom.
Elutasítva, de nem a kártya miatt. Nincs térerő.
- Megpróbáljam újra? - Igen, kérlek!
Alicia, hány éves vagy?
Tizennyolc.
- Tizennyolc? - Nos, majdnem tizennyolc.
De ne mondd el senkinek, mert kirúgnak.
Nem mondom el senkinek.
Hogy gondoskodsz a babádról?
Segít valaki?
Alicia, nem hagyhatod a konyhában, baleset érheti.
Ó, Alan! Hát nem bízhatok meg benned?
Szia! Na, gyere!
Hadd fogjam meg egy kicsit! Semmi baj.
Ó, nem kell sírni.
Értesz a babákhoz.
- Értek, ugye? - Igen.
Mintha volna bennem egy csip.
Meg is van.
- Tessék a kártyád. - Köszönöm.
Nézd!
És egy kis borravaló neked.
Hogyhogy ennyi?
Hogy vegyél valamit Alannek.
Semmi baj.
Köszönöm.
Nincs mit.
Figyelj, ha segítségre van szükséged, hívj!
Itt a telefonszámom.
Hívjál nyugodtan!
- Oké. - Szia, Alan!
Vigyázz magadra!
- Búcsúzz el! - Szia!
- Viszlát! - Viszlát!
- Szia! - Sziasztok! Szia!
Látod?
Jó reggelt, drágám!
Jó reggelt, drágám! Jó reggelt!
Istenem, olyan szép vagy ébredéskor.
Nem is igaz.
Főleg, hogy tegnap késő estig dolgoztam.
Úgy szeretlek, ahogy vagy, táskás szemmel.
Én pedig téged álmosan és jóképűn.
- Figyelj! - Igen?
Mi lenne, ha lebabáznánk?
És mi lenne, ha nem?
- Ne már! - Nem.
Egy ölelni és harapdálni való, apró, pufók kisfickó.
Harapni nem!
- Oké, akkor szoptathatod. - Nem, dehogy szoptatom.
Nem, már így is tökéletesek vagyunk.
Már megbeszéltük.
Mikor?
Nem is emlékszem.
Jöjjön be, Cecilia, foglaljon helyet!
Igen.
Parancsoljon, Mr. Gonzalo.
Szép munka, gratulálok.
Jóváhagyták a vízerőművet.
Köszönöm. Köszönöm szépen!
Örülök, hogy boldog.
Megérdemli.
Köszönöm.
Cecilia...
Tudja, miért nem lett gyerekem?
Mert nem tudta volna felépíteni ezt a céget,
ha a kezdőtőkét tandíjra kellett volna költenie?
Nem.
Nem, a feleségemmel nem lehetett gyerekünk.
Egész életemben bántam.
- Sajnálom. - Mindazonáltal
- Igen. - szeretném, ha meghallgatna,
és átgondolná a választ.
Jó.
Hamarosan nyugdíjba megyek.
És nincs gyermekem, aki örökölné az üzletet.
Talán segíthetne megtalálni a megfelelő embert, akinek továbbadhatom
a stafétát.
Persze, segítek.
- Adhatok pár nevet. - Nem.
Nem?
És ön, Cecilia?
Önnel mi lesz?
Hol látja magát öt év múlva?
Én...
ott látom magam,
Mr. Gonzalo.
Csodálatos.
Akkor sok mindent meg kell beszélnünk.
- Igen. - Vegye ezt hivatalos felkérésnek!
A részleteket majd kidolgozzuk.
Videókonferenciánk van háromkor.
Remek időzítés, Guillermo.
Épp felkértem Ceciliát, hogy vegye át a helyem.
És igen.
Érdekli.
Nagyszerű!
Azt a mindenit, Ceci!
Megtudja majd, miről szólnak az üzleti utak.
Igen, már voltam páron.
És hajlandó külföldre is költözni, ha arra van szükség?
- Igen, persze. - Akkor később megbeszéljük.
Csak kíváncsi voltam, hogy érdekli-e a dolog.
Remek.
Csak az igazgatótanács jóváhagyása kell majd a következő ülésen.
Cecilia eredményei majd meggyőzik őket.
Úgy lesz.
Mehetünk?
Természetesen.
Köszönöm.
Szóval döntött.
Drágám!
Ó, édesem!
Valamit el kell mondanom.
Fincsi!
- Drágám? - Igen?
Csak ez jár a fejemben.
Micsoda?
Gyereket akarok.
- Ó, Alex! - Mi az?
Én meg egy lakást Manhattanben,
egymillió dollárt és világbékét.
Komolyan mondom.
Én is.
Rémes az időzítés.
Akármikor szóba hozom, sosem alkalmas.
Nem, főleg nem most.
De megegyeztünk, hogy egy nap lesz gyerekünk.
Megbeszéltük, hogy egy nap talán majd lesz,
de nem most, nem a közeljövőben.
Á, értem.
Jobb, ha betöltöd a 40-et,
hogy minden pénzünket termékenységi kezelésekre költsük,
- és reménykedjünk, hogy egészséges lesz. - Ez nem fair.
Ne haragudj, de most...
Még fiatal vagyok. Sok tervem van.
Egy baba? Most?
Kizárt. Túl sok minden vár rám.
Segítenék.
Nem a segítségről van szó, hanem a szándékról.
- Pontosan! Én akarom. - De én nem.
Miért nem?
Édesem...
ne erőltesd!
Tudod, milyen keményen dolgoztam, hogy elérjem a céljaimat.
És sikerült.
Értesz?
Ó, szóval...
én nem szerepelek a terveid között?
Csak magadra gondolsz!
Nem, komolyan mondom.
Szerintem túl sokat fektetsz a munkádba, és túl keveset kettőnkbe.
- Nem. - De igen.
- Nem hiszem. - Én igen.
Hát én nem!
Azt hiszem, épp elegendő időt szánok rá.
- Elegendő? - Pontosan.
Különben is,
akár lesz gyerekem, akár nem, dolgozni fogok.
- Oké. - Oké.
Vacsorázhatunk?
Kösz, nem vagyok éhes.
Ezt a partneri kinevezésre!
Még nem hivatalos.
Igen, de te vagy a legmenőbb. Megkapod.
- Alex mit szólt hozzá? - Elhiszed, ha azt mondom, még nem tudja?
Miért?
Mert megszállottan apa akar lenni.
- Ez remek hír! - Nem, egyáltalán nem az.
Olyan, mint egy hisztis óvodás.
„Anya, veszel nekem egy kiskutyát? Esküszöm, feltakarítom, ha bekakil!”
És végül az anyákra marad minden.
Szerintem a túlnépesedés miatt
már senkinek sem szabadna gyereket szülni.
Mit akartok ezzel mondani?
Hát, neked már késő. Már nem adhatod vissza.
De ez legyen az utolsó!
- Te jössz? - Őszintén szólva
nem hiszem, hogy a családalapítás,
rendes emberek nevelése rossz volna a világnak.
Te például jó kenyeret készítesz, én meg jó gyerekeket.
Jó, de én nem egy croissant-hoz mentem hozzá,
és nem muffinok a gyerekeim.
Egy croissant felesége volnék?
Nem, Fernandóé.
Seggfej vagy, ha Fernando feleségének gondolsz.
Teszek az egészre. Úgy élek, ahogy mindig is akartam.
Pontosan.
Anya vagy, és családod van, mert így akartad.
De én nem.
Házasként sem tudtam magam elképzelni.
Azért mentem hozzá Alexhez, mert ő vágyott rá,
és most, három év elteltével, nem is lehetnék boldogabb.
De...
nem tudom, akarok-e gyereket.
Soha nem akarsz gyereket?
Nem tudom.
Szia, szívem!
Szia, kicsim!
Beszélhetnénk?
Igen.
De előbb bontsd ki az ajándékot!
Mi az?
Boldog évfordulót! Gyerünk, bontsd ki!
- Boldog évfordulót, szerelmem! - Igen.
Vettél nekem valamit!
Nem, én készítettem.
- Nem. - Bizony.
Oké, egy kettő, három!
Ne! Ez eszméletlen!
Tényleg? Tetszik?
Csodás, drágám. Hogy lehetsz ilyen jóképű és ennyire tehetséges?
Meg tudsz bocsátani?
- Miért? - Én nem vettem semmit.
- Á, oda se neki! - Elfelejtettem.
Majd elviszel valamikor vacsorázni vagy ilyesmi.
Bár lehet, hogy hagytam lent neked egy apró meglepit.
Mit?
Nem ciki egymáshoz passzoló bringán tekerni?
Versenyezzünk!
- Akciósak voltak, igaz? - Persze, drágám.
Tessék, kicsim!
- Bélelve van. - Tökéletes.
- Édesem! - Mókusom!
- Igen? - Nem, te kezdd!
- Mondd csak! - Nem.
- Halljuk! - Te kezded.
Oké.
- Nem, előbb én. - Hogy...
Na, mondd!
Gondolkodtam.
- Min? - Ezen a bringán
jól mutatna egy gyerekülés, nem?
- Drágám! - Mi az?
Miért nem bírod felfogni?
Nem állok készen.
Szívem, nem kell készen állnod.
Ti, nők, ezzel születtek. Az anyai ösztön előjön, amint szülsz.
Ez a legszexistább dolog, amit valaha mondtál.
- A leg. - Nem, figyelj!
Mintha azt hinném, hogy biztos szereted a focit, mert pasi vagy.
- Szeretem a focit. - Nem az a lényeg.
- Hol játszik Chicharito? - Hát
- Winchester. - Nem.
- Rochester? - Nem, Manchester, és az rég volt.
- Hát, majdnem eltaláltam. - Nem.
Napok óta próbálok elmondani valamit, de nem engeded.
Én pedig apa akarok lenni, de nem hagyod.
- Mókus, miért veszekszel? - Nem, nem.
- Édes, évfordulónk van. - Tudom. Nem akarok veszekedni.
- Szóval? - Egy babát szeretnék a te mosolyoddal.
- Ezt igazán nem róhatod fel. - Figyeld a mosolyom!
Oké, befogom.
Oké.
Mr. Gonzalo felajánlotta, hogy előléptet partnerré.
Tessék? Miért nem mondtad?
Mert nem hagytál szóhoz jutni a sok babaduma közepette.
Szívem, ez nagyszerű! Gratulálok.
Köszi. Bár némi változással jár.
Várj, ne! Milyen változásokkal?
Többet kell dolgoznom,
utazni fogok.
És ha előléptetnek,
a valle-i konferencián jelentik be.
- Oké. - Klassz lesz.
Eljössz, ugye?
- Nos, nem tudom. - Kiöltözős lesz.
- Tessék? - Elegáns.
- Ne! Mennyire? - Tipp-topp öltöny kell.
Tipp-topp?
Oké.
- Úgy lesz. - Életem, szükségem van a támogatásodra.
Szerelmem…
együtt a világ végére is.
Szia!
- Szia! - Mit keresel itt?
Szia!
Emlékszel, hogy felajánlottad, hogy segítesz vele?
- Igen, de most... - Vészhelyzet van.
Vigyázz rá egy kicsit!
Három nap.
- Tessék? Három nap? Ne. - Igen.
- Megígérted, emlékszel? - Nem.
- Köszönj szépen! - Szia, Alan!
Nos, igen. De nem lehet.
- El vagyok havazva. - Alex, kérlek!
Esküszöm, csak hozzád fordulhatok.
Oké, de minden rendben?
Igen, igen. Minden rendben, de most nem tudom elmesélni.
Mennem kell, három nap az egész.
- Elhoztam a ruháit… - Oké, igen. Hát jól van.
Nagyon köszönöm. Köszönöm.
- Ne, várj... - Csak három nap.
Csak három nap. Menni fog.
Szia! Hékás…
Hova rejtselek?
Helló!
- Ma nincs kávé? - Nem, bocs, ma nincs.
Szép napot!
- Szia! - Tán költözöl?
- Hogyan? Nem, csak kellett pár doksi. - Ide?
- Igen. - Minek a doboz?
- Tudod. - Megmozdult.
Mi? Nem, dehogy.
Megmozdult, haver!
- Én nem láttam semmit. - Mi van benne?
- Csönd! - Mi van benne?
- Ülj vissza! - Mi az?
Ne, ne!
Mi ez?
Mi lenne? Egy baba.
A tiéd?
Hogy volna az enyém?!
- Aliciáé, a pincérnőé. - Ó!
- Megkért, hogy vigyázzak rá három napig. - Oké!
Tudjátok, hány e-mailt kaptam a projektről?
Pontosan… nullát.
A határidő 12:00.
- Szóval lássatok hozzá! - Oké.
- Igen.
Jaj!
Mi az?
Mihez kezdesz?
Hogy érted?
Vigyázok rá három napig, és...
Ceci meg fog ölni.
Nem tudom, mit képzeltem.
Nem, nyilván nem gondolkodtál.
Mégis mit tehettem volna?
Alicia lerohant, lepasszolta a gyereket, és elment.
A babáknak úgysem kell más,
csak hogy szeressék őket, nem?
Ezt Cecinek is be kell látnia.
Talán
pont erre van szüksége:
egy kisbabára,
hogy végre ne féljen a dologtól.
Gyerünk! Segíts!
- Feltekerem a zenét. - Jó.
- Jó ötlet. Aha. - Told föl!
Tolok egy kis zenét, majd' elalszunk itt.
Uraim, mégis mi folyik itt?
Nem jött a vízvezeték-szerelő?
De igen.
Nem, itt valami bűzlik, már könnyezem.
Hívom Lauritát.
Kösz.
És ki tekerte fel a zenét?
Mondtam, te hülye, hogy elviselhetetlen a bűz. Mint a pincegödör.
Pöcegödör!
Arra gondoltam. Kikészít!
- Csinálj valamit! - Mit?
Nem tudom, akármit!
Alicia csak ruhát adott, pelenkát nem.
Tudom. Tessék!
Nézd!
Vegyél a patikában pelenkát!
- Találkozunk a mosdóban. - Jó.
- Üdv, hogy s mint? - Jól, és te?
Jól.
Levágattad a hajad, igaz?
Nem, csak elöl van a copfom.
Máris adom.
- Jött egy új bio síkosító. - Ne!
Valami más kell.
Micsoda?
Pelenka.
Pelenka?
Rossz óvszert vettél.
- Igen, tudod... - Nem.
Neked lesz?
Nem, egy barátnak.
Szóval felnőtt pelenka kell.
Nem, várj, megmagyarázom. Egy barátomnak gyereke van.
Ó, oké. Milyen méretű kell?
Nem tudom, babaméret.
Mennyi idős a pici?
Honnan tudjam? Egy baba, csak egy baba.
Értem.
Teherbe ejtesz valakit,
és azt sem tudod, mennyi idős a gyerek?
- Hölgyem. - Ne hölgyemezz itt engem!
Számoljunk!
Mikor feküdtél le az anyával?
Adj hozzá kilenc hónapot!
Aztán add hozzá az azóta eltelt időt!
Ennyi idős a gyerek, oké?
- Szerintem ez jó lesz. - Igen, biztos.
Hihetetlen, az isten szerelmére!
Alex, zárva van, seggfej.
Mi van? Ne szarozz, azt én raktam ki.
Várj, kinyitom.
Tessék. Gyere!
Ne, tesó! Ez undorító. Olyan, mint a dulce de leche!
Add a törlőkendőt, ez nem viszi.
Milyen törlőkendőt? Csak pelenkát vettem.
Nem hoztál törlőkendőt?
Haver, pelenkát kértél, pelenkát hoztam.
Oké, add a pelenkát!
- Várj! Tessék. - Tessék.
Tessék. Ne!
- Vedd el! - Ez undorító, haver.
Mi ez? Rafa!
- Mi van? - Ez újszülöttnek való.
- Mi ez? - Nem tudom, tesó.
Nem mondtad. Gőzöm sincs. Fúj!
- A kakáját eszi! - Ne, Alan! Csak a kakit ne!
Ne, várj! A kaki! Tessék.
- Ne engedd neki! - Hozz nagyobb pelust!
Ne!
Egy nő?
Az ön helyére?
Ön szerint képes lesz rá?
A férje engedi?
Mielőtt észbe kap, nagy pocakkal jelenik meg,
és cserben hagy minket.
Nem, Guillermo, nem.
Cecilia nem olyan, aki otthagyná a munkáját.
Céltudatos nő.
Ráadásul az előrelátása jól fog jönni a vállalatnak.
Ön a többségi részvénytulajdonos.
Én?
Nem hagynék mindent egy lányra.
Nagyon érzelgősek. Gondoljon csak bele!
Belegondolni?
Drágám?
Drágám!
Gyere!
Még nem ért haza. Gyere!
Nézd!
Ez a szoba
lesz egyelőre a tiéd, oké?
Itt leszel.
Rettentő kényes időket élünk.
Segítened kell.
Ne csapj zajt,
amíg el nem mondok mindent Cecinek!
Jó?
Remek.
Megjött.
Maradj itt! Mindjárt jövök.
Szia, drágám!
- Miért olyan hangos a zene? - Olyan jó.
- Egytől tízig, mennyire szeretsz? - Most? Úgy nyolccal.
De felmehet tízig is.
Ha ennyire képlékeny a dolog,
- Igen? - mindent megbocsátanál nekem, ugye?
Mit követtél el, mókus?
Nos?
Semmit.
- Ja, persze. - Hazahoztam egy babát.
Tessék?
Drágám, halkítsd le a zenét! Alig hallak.
Ne, imádom ezt a részt!
Azt hiszem, bekapcsolva hagytam a gépet.
Máris jövök, várj!
Oké.
Ne!
Ne! Mit csináltál?
Mit csináltál? Ne! Még nem tud rólad.
Oké, gyere! Gyere ide!
Így ni!
Csüccs ide!
Tessék.
Nézd!
Tessék.
Kvantumelmélet, olvass bele!
Kérlek, maradj itt, jó?
Snoopyval.
Tessék. Még nem mondtam meg neki.
Várj! Azt ígérted, segítesz. Kérlek! Rendben?
Oké, itt vagyok.
- Igen. - Édesem!
- Tessék? - Nézd…
Szerintem fontos…
Ne!
A családunkról szeretnék beszélni.
Remek.
Most, hogy így felhoztad...
Nézd, nem tudom, hogy mondjam el,
de…
van itt egy kis apróság.
Egy apró probléma.
Nincs itthon kaja, el kell ugranunk a piacra.
- Csak retek van itthon. - Tudom, drágám.
Esküszöm, szívesen bevásárolnék, és lennék tökéletes feleség,
de annyi munkám van, hogy képtelen vagyok rá.
- Nem, drágám, tökéletes vagy. - Nem.
Dehogynem! És ha eljön az idő, nagyszerű anya leszel.
Figyelj!
Épp erről akartam beszélni veled.
Miről?
Ha meddő volnék...
- Tessék? - Többé nem lennék tökéletes feleség?
Egyáltalán nem igaz.
- Oké. - Attól még az lennél.
Örökbe fogadhatnánk, és probléma megoldva.
És mi van, ha egyáltalán nem akarok gyereket?
Se fogadott, se saját, se semmilyet?
Az önző dolog lenne tőled.
Csak magadra gondolnál, nem pedig ránk.
Nem! Különben is, mindkettőnket traumatizáltak a szüleink.
Én nem akarok traumatizálni egy gyereket, hát nem érted?
Te például, utálod az anyádat.
- Nem utálom. - De igen.
- Nem utálom az anyámat. - Picit igen.
Jó lett volna, ha eljön a sulis ünnepségekre
vagy a ballagásomra vagy az államvizsgámra vagy az esküvőnkre.
De dolgozott.
És most annyi munkám van, hogy magamra sincs időm.
Több időt kell együtt töltenünk.
Igen.
Gyakorlatozni,
és gondolni a baba dologra is.
Gyakorlatozni?
Igen.
Gyereket csinálni?
Nem.
Miért?
Jaj, drágám!
Egy baba a legrosszabb, ami most velem történhetne.
- Tényleg? - A legrosszabb.
- A legrosszabb? - A legrosszabb.
Egy macska.
Honnan tudod?
Hát, mert nyávogott, nem?
- Nem. - De.
Mi van?
Érzem, ahogy beszűkül a torkom.
Látod? Csak egy macska.
Igen. Tudjuk, hogy hat rád.
- Ó, ez szörnyű. - Maradj itt, várj! Megnézem.
- Oké? - Csak macskát ne!
Baba!
Gyere!
Gyere velem, elmegyünk.
Mókus?
Tényleg egy macska.
- Ne! - De. Sarokba szorítottam a kanapén.
- Menj be a szobába! - Jó.
- Az ajtót! - Jó.
És aztán?
- Majd szólok. Csukd be az ajtót! - Oké.
Édesem, minden rendben?
Elviszem. Majd szólok.
Oké!
Légy óvatos!
Ez szörnyű!
Utálom a macskákat.
Mondd: „Szia, Rafa! Bejöhetünk?”
Nem.
- Igen. - Nem.
- Rafa, nem hagyhatsz minket az utcán. - Ne most!
- Hogy érted? - Nem lehet.
Engedj be!
- Figyu! - Megmagyarázom.
- Elrejtettem Ceci elől, de aztán… - Ne!
Szia!
Helló!
Lorena, Alex.
- A sütiszörny. - Milyen aranyos, a tiéd?
- Igen, az övé. - Nem, az övé.
- Hogyan? - Valld be!
- Nem. - A tiéd, Rafa?
- Az övé. - Esküszöm, nem.
Miért volna az övé?
- Nem... - Ismered.
- Ha randija van, rám hagyja. - Meg tudom magyarázni.
- Mindent megmagyarázok. - Tényleg? Halljuk!
Tudod, mit?
Nem tartozol magyarázattal. Nem értelek,
és ezt nektek kell megbeszélni.
- Bocs. - Megyek.
Várj, nem is ismerem. A nevét se tudom.
Rémes vagy.
Igen, rémes vagy. Letagadod a saját gyereked.
Nem hiszem el.
Várj, a medencepartin holnap találkozunk?
Ja, persze.
Medencés buli?
Hé, seggfej! Medencés buli!
Láttad, milyen dögös volt?
Igen, de kell egy ágy.
Vedd ezt el!
ÉDES CECI - ÖT NEM FOGADOTT HÍVÁS
- Mi? - Ceci! Fogd meg!
- Vedd át! - Még valami?
Mondd: „Kérlek, Rafa bácsi!”
Mi történt? Várlak.
Szia, szívem!
Bocs, hívásom volt.
Vészhelyzet van az irodában,
és Rafával éjszakázunk.
Oké, igazad van. A munka az munka.
- Végül mi volt? - Mivel?
A macskával.
Á, a macskával?
Az állatorvosnál hagytam.
Egy kedves és türelmes dokinál.
Most már feküdj le!
Atya ég! Mit adtál neki, Red Bullt?
Csokoládét.
Hülye ötlet volt, Alejandro.
Kapcsoljuk be neki a tévét!
Mit? Tudod, hogy utálok tévé mellett aludni.
Ez a hiszti nem zavar?
Tán szelektív hallásod van, seggfej?
Kell a pihenés. Az ötleteimből élek, Alejandro,
és ha nem pihenem ki magam, nem támadnak ötleteim sem.
Ó, de érzékeny valaki!
Ha én nem alszom, más sem fog, tesó.
Mit művelsz?
Kapcsold le a lámpát, és ne kiabálj, különben nem alszik.
Kiabálok? Úgy tűnik, én kiabálok, Alejandro?
Igen. Bolhából csinálsz elefántot.
Jó, hogy mondod.
Hegyeket mozgattam meg neki.
De te nem csinálsz semmit. Nem is segítesz.
Micsoda?!
Hogy én nem segítek?
Ki vett neki cumisüveget?
Hogy mit?
Cumisüveget, seggfej, pedig hideg volt.
Én meg pelenkáztam.
És ki vette a pelenkát?
Te, de én fizettem.
Nem, várj! Attól még nem leszel apa, hogy állod a cechet.
Egyszer sem szedted ki a kakából!
Téged pedig nem aláztak porrá a patikában!
Nem te engedted elmenni a Tinder legdögösebb csaját!
Mindent megtettem érted. Te mit tettél értem?
Semmit nem tettél értem, semmit!
Nézd! Üres a kancsó.
Nincs benne víz, de nem is veszed a fáradságot, hogy megtöltsd.
Miért nem töltöd meg? Rajta!
Rendben.
Hozok vizet a kancsóba.
- Hihetetlen. - Vigyázz rá!
- Jó. - Ne lásson sírni!
Nem.
Ne haragudj! Nem a te hibád.
Ez a seggfej tehet róla.
Ez minden… Elég. Hé!
Hé!
Mi az?
Tudod már, hol rejted el holnap?
Nem tarthatod három napig egy lyukas dobozban az irodában.
Csak találsz egy jobb rejtekhelyet, nem?
Milyen búvóhelyet?
Bízd csak rám!
De először töltsd meg a kancsót, ne légy seggfej!
Csurig!
Tessék aludni!
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Mi újság?
Szia, Erica!
Jackie, bocs, de ma sincs kávé.
Oké, semmi baj.
Jesszus, micsoda zűr!
Az micsoda?
Anyagminták környezetbarát csomagoláshoz.
Igen, a pelenkakampányhoz.
Legalább a csomagolás legyen környezetbarát, nem?
Kérted, hogy bizonyítsam, megéri állni a vízumomat, igaz?
Kitűnő.
Úgy tűnik, mégsem vagy teljesen haszontalan,
de hétfő reggel kifogástalan prezentációt várok.
Igen, persze.
És ha elveszítem miattatok az ügyfelet,
csökkentem a bónuszodat, Alejandro.
- Oké. - Oké?
Oké.
- Oké. - Oké.
Megcsináltuk!
Micsoda ötlet!
Imádtam, nagyon klassz.
Igen, Rafa ötlete volt, ismered.
Lássuk csak! Hűha!
- A kosarak fantasztikusak. - Jók, igaz?
Lássuk csak!
Lenyúltad a kézművestől?
- Nem. - Ellenkezőleg, így támogatom őket.
- Kérsz kávét? - A pelenkák ide jönnének?
- Igen, persze. - Igen, nos...
- Csodás. - Nem szokványos, igaz?
Tudod, mennyire szeretem a kézművességet, mindig támogatom a művészeket.
- Kérsz reggelit? - Kakaót?
Ne!
Tudtam, hogy készültök valamire.
Mi ez?
A kampányhoz lesz, vagy mi?
Menjünk a konyhába, ott beavatunk, jó?
- Oké, ott találkozunk. - Jó.
- Remek. - Oké.
- Gyerünk! - Elment az eszetek?
Ha Mussolini rájön, hogy babát hoztatok az irodába, kirúg.
Emlékeztek, mi történt Amandával, amikor szoptatott?
- Sylvia utálja a gyerekeket. - És minden élőlényt.
- Ne! - Segítened kell!
Nekem?
- Igen, rejtsd el! - Légyszi!
Kérlek, Jackie! Te vagy az egyetlen, aki segíthet.
Csak egy napra kéne. Holnap jön érte az anyukája.
Jackie, kérlek!
Oké.
De be kell avatnunk az egész irodát.
Hogyan?
Tudom.
Körbeküldök egy kódolt üzenetet.
BABA AZ IRODÁBAN. FÜTYÜLJ, HA JÖN MUSSOLINI! EHETŐ ÜZI - MEGSEMMISÍTENI!
Te vagy a világ aprócska reménye.
Tetszik? Tényleg?
Imádom az apaszerepet.
De te nem is csináltál semmit.
Hogyhogy?
Apának nem születni kell, hanem azzá válni. Érdemeld ki!
De mindent jól csinálok, nem?
Ugye, mindent jól csinálok? Hé, seggfej!
Hé, kérdeztelek!
Mi van? Nem tudom, miről beszélsz, tesó.
Egy dögös csajjal dumálok a Tinderen, várj!
Ugye tudod, hogy végül magányos, kövér,
festett hajú szoknyapecér leszel?
Nem. Kövér nem.
Igen.
- Ez mi? - Egy aláírás kell.
Tudom, de most nincs megbeszélésünk. Mi folyik itt?
El innen, ez stressz a kutyámnak.
Semmi baj, kicsim!
A diktátor elment. Tiszta a levegő.
Mint tudja,
nemzetközi partnereink két hét múlva jönnek
az éves találkozónkra Valle de Bravóba.
Igen.
Ahelyett, hogy én mutatnám be a projekteket,
Igen.
szeretném, ha ön prezentálna,
hogy lássák önt akcióban.
Igen, természetesen!
Mr. Gonzalo, köszönöm a lehetőséget, nem hagyom cserben.
Kiérdemelte, Cecilia.
Kiérdemelte.
Ó...
még valami.
Ha sikerül,
egy évre Hongkongba kell költöznie,
hogy felügyelje az új irodát.
Legfontosabb ügyfeleink is ott vannak,
és az átmeneti időszakban kéznél kell lennie.
Ez problémát jelent?
Nincs probléma.
Ne, várj! Hongkongról van szó.
Persze, hogy imádni fogja.
Ó, cukikám…
- Elaludt. - Igen.
Jesszus, Ceci!
Szia, szívem!
Szívem,
sokat gondolkodtam a jövőnkön.
És mondanom kell valamit, ami örökre megváltoztatja az életünket.
Hű, remekül hangzik. Kivele!
Nem. Tudod, mit?
Majd elmondom, ha hazaértél.
Nem hiszel majd a fülednek!
Meg kell ünnepelnünk, oké?
Oké, persze, ünneplünk, ha hazaérek.
De ma...
későn érek haza.
Ó, mókus, semmi baj, drágám.
Majd valami meglepetéssel várlak.
Te és én, együtt a világ végére is, édes.
A világ végére is. Szeretlek!
Most rögtön haza kell vinned ezt a kölyköt.
Szerintem is.
Azt hiszem, Ceci be akarja jelenteni, hogy kész az anyaságra.
Úgy hallottam, elérkezettnek látja az időt.
Majd meglátod, nagyon menő.
Itt a kapcsoló, most már tudod.
Ez pedig...
Ez egy
baba?
Alan, Ceci. Ceci, Alan.
Kié ez a gyerek?
Aliciáé, pincérnő a Cortés Lounge-ban, emlékszel?
És hol az anyja?
Nem tudom. Megkért, hogy vigyázzak rá három napig.
Tessék? Három napig?
Igen.
Tessék?
Miért reagálsz így?
Nem csak a macskákra, a babákra is allergiás vagy?
Tessék?
Ő volt a macska?
Tegnap óta nálad van, és el se mondtad?
Azt mondtad, a legrosszabb, ami történhet veled,
egy gyerek, szóval...
elvittem, hogy ne akadj ki.
Persze, hogy kiborulnék, mint most.
De ha előbb elmondtad volna,
ahelyett, hogy beállítasz egy gyerekkel,
valószínűleg másképp fogadnám.
Alan, segíts ki!
Édesem!
Mi az?
Alan szerint gyönyörű vagy, amikor dühös vagy.
Ez nem vicces.
Oké.
Miért?
Miért...
hagyta veled?
Nos...
Miért nem kérdeztél meg előbb, hogy mit szólok,
ha hazahozol három napra egy gyereket?
- Nem is törődsz velem. - Mi? Dehogy.
Azt hiszem, fáradt, szóval...
lefektetem, és jövök. Megbeszélhetjük.
Máris jövök.
Hé,
rád várok.
Ne is gondold, hogy...
Micsoda illatok!
Én is kapok?
- Még várom a magyarázatodat. - Ó, igen. Pszt! Alszik.
Ne ints csendre engem!
Ne ints csendre!
Oké.
Mit csinálsz?
- Mit? Tejet adok neki. - Ne.
Hideget? Megőrültél?
Kösz.
Oké, megmagyarázom.
Az történt, hogy az anyjának vészhelyzete volt,
és nem volt, aki segítsen neki.
És miért nem szóltál?
Mert azt hittem, nem egyeznél bele.
És nem mondhattam nemet.
Nézd, ne aggódj!
Ma jön érte, és minden visszatér a rendes kerékvágásba.
- Ma? - Igen, ma.
Semmit, nem mondott semmit.
De hagyott neked valamit.
Tényleg? Hé, óvatosan!
- Tessék. - Lássuk!
Lássuk csak! Nézd!
Nézd, ez a tiéd.
Te, Mike!
- És ha történt vele valami? - Nem, már csinált ilyet.
Szólt, hogy megfázott, aztán eltűnt egy hétre.
Jó éjt!
- Szia, Ger! - Szia!
- Jesszus! - Alex, elaludt.
- Tényleg? - Igen.
- Remek. - Mennem kell.
- Pihenj le! - Te is.
Maradnék, de randim van.
Igen.
Figyu, megtaláltad a fickót a bárban? Beszéltél vele?
Igen. Alicia nem ment dolgozni, és senki sem tud róla.
Hívogatom a mobilját, de egyből a hangposta felel.
Azt akarod mondani,
hogy a világ összes önzetlen anyukája közül,
és több millióan vannak,
akik harcolnak a gyerekeikért, mindent feláldoznak értük,
sikerült annak segítened, aki elhagyja az övét?
Rafa,
kösz, de ezt nem akarom hallani.
- Jó éjszakát! - Neked is.
Hagytam levest a konyhában,
rendeltem kenőcsöt a patikában a popsijára,
és Karime kölcsönadja a pelenkázótáskáját. Ennyit tudok segíteni.
- Oké. - Ja...
Átküldtem egy videó linkjét a gyerekfürdetésről.
És a lényeg:
pár nap múlva lesz a rendezvény Valléban,
és megígérted, hogy ott leszel.
Igen.
Alan, édesem, nem a te hibád.
Jó éjt, kicsim!
- Drágám! - Mi van már?
Köszönöm.
Ígérem, megtalálom Aliciát, és odaadom neki a babámat.
- Tessék? - Vagyis az ő babáját.
- Az ő babáját. - Az övét, aha.
- Szép álmokat! - Oké.
Alan kérdezi, hogy adnál-e nekünk jóéjt puszit?
- Nem, nincs puszi. - Ne már!
Jó éjt, szobatárs!
Gyere, mulassunk egy jót!
Hűha!
Elmondása szerint
San Luis Potosíból való.
Úgy tűnt, a szülei hithű katolikusok.
Ezért kellett kihordania a gyereket.
De elszökött otthonról,
mert amellett, hogy vaskalapos katolikusok,
alkoholisták is.
Ironikus, nem? Idáig jött, hogy alkoholistáknak szolgáljon fel.
Nem sértésnek szántam.
Nem vettem annak.
Tudsz valamit az apáról?
Róla sosem beszélt.
Ronda sztori, nagyon ronda.
Cukibogyó!
Na, figyelj!
Ez az igazolványa másolata.
Ki tudja, segít-e, hamis. De van rajta cím.
Sok sikert, haver!
És ha hallasz felőle, szólj!
Mondd csak, Alan!
Ismerős a környék?
Jó reggelt!
Ez volna az? Hazaértünk?
Jó napot, asszonyom!
Mondja!
Itt lakik Alicia?
Nem ismerem.
Ne! Asszonyom!
Asszonyom, kérem!
Asszonyom!
Jöjjön!
Gyere!
Igen, itt van.
Üljön le!
Köszönöm.
Jó napot!
Visszahoztam a babát Aliciának.
Mondtam, hogy nem ismerem.
Csak játssza a bolondot.
Hát jó, ismerem.
Az albérlőm, és néha vigyázok a kicsire,
de itt ne hagyja! Már így is sok gyerekem van.
Tényleg?
És hol vannak? Iskolában?
Nem, dolgoznak.
Itt kell maradnom, mert anyám elkószálhat.
Ha találkozik, vagy beszél Aliciával,
üzenem, hogy ez a gyerek az ő felelőssége,
akit nem hagyhat egy idegenre.
És nem dúlhatja így fel egy ismeretlen ember életét.
Fogja!
Ó, ne!
Az a helyzet,
hogy pár senkiházi el akarta venni tőle a gyereket.
Azt hiszem, ezért hagyta önre.
Tudja, néha bérbe veszik őket, hogy az utcán kolduljanak nekik.
De majd megoldjuk.
Végre elaludt.
És?
Kerek-perec megmondtam a főbérlőjének,
hogy nem maradhat velünk a gyerek.
Akkor miért van még itt?
Bűnözők nézték ki maguknak.
Valakinek meg kell védeni őt.
Bűnözők?
Igen, megérdemel egy családot, akik szeretik, és gondoskodnak róla.
- Ugye? - Igen.
Persze, hogy meg.
Úgy helyes, ha átadjuk őt a gyámügynek, hogy örökbe fogadják.
A gyámügynek?
Csak erre tudok gondolni.
Ott vannak szociális munkások, akik el tudják látni.
Sem te, sem én nem állunk készen rá.
Én igen.
Hogyan?
Szerintem várjunk pár hetet, hátha Alicia visszajön.
- Nem. - Addig is gondoskodunk róla.
Nem.
El kell...
Tudod, mit kell tenned?
Hívod a rendőrséget,
és bejelented, hogy eltűnt egy nő, és itt van egy elhagyott gyerek.
És kérlek, intézd el a nagy rendezvényem előtt!
Drágám, felfogod,
milyen fontos ez nekem?
Én leszek az első nő
a cégnél ilyen pozícióban.
Utána pedig Hongkongba költözhetünk,
összecsomagolunk,
keresünk egy lakást.
Hongkongba?
Ez komoly?
Felkértek, hogy vezessem az ottani irodát.
Ezt mikor is mondtad el nekem?
Ami azt illeti, megkérdeztelek,
mielőtt igent mondtam rá.
Azt mondtad: „együtt, a világ végére”.
Te aztán szó szerint vetted!
Hongkong, tényleg?
Édesem, Hongkong…
az álmom.
Nézd...
befogadhatjuk a gyereket
pár napra, amíg szólsz a rendőrségnek.
De utána az életünknek vissza kell térnie a rendes kerékvágásba,
egyetértesz?
Oké.
Megígéred, hogy felnőtt módjára intézed?
Becsszó.
Szóval, ha a feleségem megkérdezi,
miért vagyok itt, mondhatom, hogy kém vagyok?
Magánnyomozó.
- Rafa. - Mi az?
Tényleg szükség van erre a maskarára?
Azt hiszed, a kisujjamból szoptam a dolgot?
Ura vagyok a helyzetnek. Nyugi!
Csak nyugi!
Nézd! Tudod, mit?
Mondj, amit akarsz, de ígérd meg, hogy nem tágítasz.
Amint meglátod Aliciát, hívj, oké?
Ajjaj!
Rafa.
Szerintem nem jó, ha dílernek nézik.
Bajba kerülhetünk miatta.
Mondj valamit!
Menjünk!
Hé, nem akarsz olvasni?
Hát, jól van. Oké, elég!
Nem olvasunk. Elég a könyvekből.
Mulassunk egyet! Érezzük jól magunkat!
Szórakozzunk!
Igen, abszolút optimisták vagyunk e csodás projekttel kapcsolatban.
Nos, uraim?
Köszönjük a türelmüket.
Alig várom, hogy jövő héten találkozzunk Valle de Bravóban.
- Remek! - Tökéletes.
- Szép munka. - Menjünk!
- G-10! - Mi van?
- Ügyes voltál. - Nem is!
Mármint, tökös voltál.
Ne, Alan!
Nézzenek oda, micsoda rumli!
Na, gyere!
Micsoda praclik! Jaj, ne! Ne az arcomat!
Jackie,
felhívnád az ügyfelet, és megkérdeznéd, hogy megfelelnek-e a referenciák?
Kellene a mai tárgyalásra.
Átküldöm az ügyfél számát.
- Mit művel?! - Bocs!
Alan, jól vagy? Ne haragudj!
Sajnálom, idióta vagyok.
Kell neked egy gyerekülés.
Tiszta a terep. Elment.
A déli városrészben van találkája, szóval csak későn ér vissza.
Ó!
- Megszabadultunk Mussolinitől, cukibogyó! - Hűha!
- Sétálj egyet Jackie nénivel! - Szabad baba vagy.
Sétáljunk egyet!
Halló! Mi újság, Charlie?
Jössz ma?
Már péntek van?
- Igen. - Fel se tűnt.
Nem hiszem. Vigyáznom kell a babára.
Még mindig nálad van?
Igen.
Hozd el hozzánk! Este van bébiszitterünk.
Nem, mert későn érnénk haza,
ha hideg van, megfázhat, és akkor bűntudatom lesz.
Elnézést, Alejandro Álvarezzel beszélek?
Hagyd abba, haver!
Várj, hívásom van.
- Ne tedd le! - Tartom.
- Halló? - Alex?
- Igen. - A baba anyja visszajött.
- Visszajött? - Itt van.
- Remek hír! - Várjak?
- Persze, máris megyek. - Akkor hamarosan.
Még összejöhet a ma este.
- Remek, ott leszünk. - Hívlak majd.
- Király, csá! - Szia!
Ízlik a kenyér?
Finom?
Finom, ugye?
Halló?
Drágám, tudod, mi történt?
- Alicia visszajött. - Tényleg?
Megyek, visszaadom a babát. Minden olyan lesz, mint előtte.
Köszi, édes! Tudtam, hogy megoldod. Hogy vagy?
Jól, drágám.
Most pedig koncentrálhatunk a terveidre.
A mi terveinkre.
Igen, a mi terveink.
- Igen. - Szeretlek!
- Szeretlek. - Később találkozunk. Szia!
Biztos, hogy odabent van?
Akkor ment be, amikor hívtalak. Azóta nem jött ki.
Oké.
Kösz.
- Kösz, te kém! Szép munka. - Sok sikert!
Igen, gyerünk!
Visszaadlak.
Itthon vagy.
Alicia!
Hol voltál?
Jó napot, asszonyom!
Jó napot!
Magatokra hagylak.
Megnézem anyámat.
Kicsim, ne haragudj!
Nagyon szeretlek.
Nézd, Alicia...
Nem tudom, hol voltál, de nem tűnhetsz el csak így!
Nem feledkezhetsz meg egy ekkora felelősségről, mint Alan!
- Te vagy az anyja... - Rákkezelésen voltam.
- Tessék? - Rákkezelés.
Egy daganat van
a fejemben.
Az orvos szerint nincs mit tenni.
Hogyan?
Biztos?
Vettek vért? Csináltak MR-t?
Igen, rengeteg vizsgálaton vagyok túl.
Én...
Nem tudom, mit mondjak.
Úgy értem...
Szükséged van valamire?
Hogyan segíthetnék?
Fogadd őt örökbe!
Én?
Nem. Hogyan?
Nem. Várj!
Alicia, alig ismersz.
Dehogy. Sokszor láttalak az étteremben.
Mindig kedves és udvarias vagy az emberekkel.
És Alannel is jól bánsz, amióta csak megismerted.
Amikor azt mondtad, gyereket akarsz, olyan volt, mint egy isteni jel.
Amint eljöttem a kórházból, utánanéztem,
és csak pár papírt kell aláírnod.
- Hát… - Kérlek, ne mondj nemet!
A legjobb dolog vagy, ami csak Alannel történhetett.
Alicia, szeretem Alant, odáig vagyok érte, de...
Nekem
feleségem van.
Egyedül nem dönthetek.
Ráadásul az örökbefogadás bonyolult.
Nem, nézd!
San Luis-ban nem regisztráltam őt.
Ha itt nyilvántartásba veszik a tiédként, akkor meg is van.
Nem is tudom.
Nem kis dolgot kérsz.
Igen.
Igen, igazad van.
Ostoba voltam, hogy azt hittem, a gyerekemnek jobb élete lehet.
Nem így értettem.
Nézd!
Elmondom, mi lesz.
Elviszlek egy másik orvoshoz, egy rákspecialistához.
Majd ő ad egy második szakvéleményt, jó?
Lehet, hogy talál megoldást.
Ne aggódj, nem hagylak magatokra!
Rendben leszel te is és a fiad is.
Oké?
De az a helyzet,
hogy most neked kell rá vigyázni. Te vagy az anyja.
Veled akar lenni, hiányoztál neki.
Jó? Hívj, ha kell valami!
Jól vagy?
Igen.
Kösz szépen.
Oké. Biztos jól vagy?
Igen, jól.
Mindent megoldok.
Hívj, ha kell valami!
Oké.
Szia, Alan!
Szia!
A cumisüvege.
Látom, felveszem.
Asszonyom!
Alicia elájult! Asszonyom!
- Alicia, Alicia. - Ó.
Szegény lány, folyton ez van.
- Hogy érti? - Majd magához tér.
- Alicia? - Hozok alkoholt.
Igen, menjen!
Öltöny?
Az esküvőt leszámítva talán még sosem láttam öltönyben.
Persze, mert utálja.
De nézd ezt a szépséget, ami Valléban lesz rajta!
Olyan fess lesz.
- Boldognak tűnsz. - Igen.
Mi lett a gyerekkel?
Probléma megoldva.
Visszajött az anyja. Végre!
Ma elkezdtem nézni a hongkongi lakásokat.
- Elképesztőek. Mutassam? - Persze. Lássuk!
- Szép. - Nézd, micsoda kilátás!
Ezt nézd! Fél saroknyira
van Ázsia legjelentősebb képregény-galériájától.
- Alex odáig lesz. - Menő.
Alicia, most komolyan, nem vagy egyedül.
Van egy plusz szobánk, ahol ellakhatnátok.
Mi? Nem lehet.
Ne aggódj!
Nem szenvedtek hiányt semmiben.
Ceciliának meg kell értenie.
Máris jövök.
Nem.
Szívem, kérlek, hallgass meg!
- Mit hallgassak? - Hát…
Most hívtál meg két embert az otthonomba.
Még csak meg sem kérdeztél, mintha ők volnának a családod és nem én.
Ha a családom vagy, nem lennél egy kicsit megértőbb?
Tudom, hogy csak jót akarsz, de ez nem így működik.
Mi ez, hogy „Ceciliának meg kell értenie”?
Nos, igen.
- Segíthetnénk nekik. - Meddig játszod még a hőst?
Vagy Hongkongba is elhoznád őket?
Mikor kérdeztél meg Hongkongról?
- Azt kérdeztem… - Nem, feltételezted.
- Nem. - De igen.
- Nem. - Mihez kezdjek Hongkongban?
- Legyek a kitartottad? - Azt hittem, tetszeni fog.
Csak a saját álmaidra gondolsz,
amire te vágysz, a te munkádra.
- Nem. - Csak te számítasz.
És velem mi lesz? Az én álmaimmal, az én vágyaimmal?
Rám is, ránk is gondolhatnál!
Szülhetnél nekem gyereket!
Szüljek neked gyereket?
Csak akkor érek nőként valamit, ha szülök egy gyereket?
Miért házasodtunk össze?
Miért vagyunk együtt?
Ha sosem lesz gyerekünk,
akkor ennek semmi értelme.
Az öltönyöd.
Nem fogsz megbocsátani neki, ugye?
Gyere, beszélj vele! Beszéljetek, csak ne dühből!
Voltál már rá dühös.
- Nyugodj le! - Mit mondanának?
Elmondta, mit gondol.
- Nem. - Babakiadó automatának tartja.
Nem így van.
Hét éve vagytok együtt, ő nem olyan.
Hímsoviniszta.
- Igen, kicsit az. - Nem.
Mérgesen mind hülyeségeket beszélünk.
A hülyeségeknek is oka van, Karime.
Ez nem csak úgy eszébe jutott. Ennek oka van.
Akkor szerinted én egy croissant felesége vagyok?
Ne veszekedjetek!
Hogy egy croissant felesége vagy-e?
- Ezt gondolod rólam? - Oké, bocs,
de igenis úgy látnak téged, mint valakinek a feleségét vagy anyját.
- Ez van. - Őszintén...
ÉDES MÓKUS
Hallgasd meg!
Csak hallgasd meg!
Hallgasd meg! Attól még soha senkinek nem lett semmi baja.
Jó, oké.
Hogy kimagyarázza, hölgyem?!
Minden férfi egyforma.
A gyerek valószínűleg az övé.
- Nem, kizárt. Gondolja? - Kizárt.
- Lássuk, nem! - Asszonyom, velem ez történt.
Olyan ez, mint egy sebtapasz. Le kell tépni.
Pili, ne!
- Ne! Mit csinált? - Ne! Ne!
Pili, istenem!
Asszonyom, bármikor vehet magának új mobilt.
Legyen erős, legyen független!
A sorsa a saját kezében van.
- Nem kell férfi az életébe, asszonyom. - Pili, kérem, tegye rizsbe!
Mi folyik itt?
- Miért? - Sajnálom, nem számítottam rá.
Ne haragudj!
Ha a rizs nem segít, veszek neked újat.
Nem hallottad, mit mondott Pili?
Rohadt nagy guru! Az életed a te kezedben van.
Kit érdekel a telefon?
Hagyjon üzenetet a sípszó után!
Ceci, ez a 39. üzenet, amit hagyok.
Tudod, mit? Ha jobban belegondolok, nekem kellene megsértődnöm,
mert túl könnyen szabadulsz tőlem.
Úgy bánsz velem, mintha bűnöző volnék.
Már bocsánatot kértem,
szeretlek.
Hívj fel!
Nézd, nem vagyok otthon ezekben a dolgokban,
de úgy tűnik, hogy apaként sok áldozatot kell hoznod.
Talán fel kell áldoznod Cecit a gyerekért.
Nem értem a hozzáállását. Az a helyzet...
Ha hozzám jönnél egy kölyökkel,
az én reakcióm sokkal gázabb lenne.
Egyszerűen nem nekem való.
Lehet, hogy Cecinek sem való.
Meg sem tudtam magyarázni neki.
De kell valami más is...
Nem akartad ennyi idő után újra felvenni anyáddal a kapcsolatot?
Gondolj csak bele!
Jövök!
Helló!
Szia!
Bejöhetünk?
- Igen, persze. Gyertek csak! - Köszi.
- Gyertek be! - Köszönjük.
Igen.
Hát ez a baba?
Az unokám?
Hogy hívnak, aranyom?
A neve Alan.
És nem, nem az unokád.
De akár az is lehetne.
Hogyan?
Hosszú történet.
Ráérsz, vagy van valami fontosabb dolgod?
Kérsz kávét?
Nézd, anya,
lehet, hogy nem értesz meg,
mert soha nem voltál valami odaadó, tyúkanyó típus...
Gondolom, Ceci oldalára állsz.
Na, ide hallgass!
Tudom, hogy úgy élted meg, mintha elhagytalak volna.
Sajnálom.
Úgy éltem meg, mert ez történt.
Az egyetlen gyerekkori emlékem rólad, hogy bőrönd van nálad.
Légiutas-kísérő voltam.
Oda mentem, ahová a munkám szólított.
Csak oda nem, ahol szükségem volt rád.
Még az esküvőmre sem jöttél el.
Fiam, egyedül neveltelek.
Minden tőlem telhetőt megtettem, soha nem nélkülöztél.
Csak te hiányoztál.
Nézd,
nem tudom, mi lesz Cecivel,
de az anyád vagyok.
Melletted állok.
Hadd segítsek!
Csókolózniuk kell,
de egyikük sem igazi színész.
Hogy vagy? Min gondolkodsz?
Átgondoltad az éjjel? Mire jutottál?
Karime, rém kínos vagy.
Te vagy a kínos.
Nos…
Döntöttem.
Nem leszek olyan férfival, aki önzőnek tart.
- Ez az! Igen. - Igen.
Aki mindig azt kéri, hogy ne dolgozzak annyit.
- Pontosan. - Pontosan!
És aki szerint attól leszek értékes nő, ha gyereket szülök.
- Igen, kislány! - Igen.
- Rohadjon meg! - Egyetértek.
- Én vagyok a saját a sorsom kovácsa. - Kinek kell egy ilyen?!
- Senkinek! - Várj, lássuk csak!
- A pokolba vele! - Rohadjon meg!
Ceci, te vagy a saját sorsod kovácsa.
- De úgy hiszem... - Karime, mi van már megint?
Már döntött, boldog, mit képzelsz?
Mit képzelsz?
Semmit.
Nincs véleményem, oké?
Nincs véleményem, meggyőződésem, még gondolataim sincsenek.
Nincs agyam, a gyerek megette.
Mi van?
Mit mondtál?
A gyerekem megette.
De bolond vagy!
Mindjárt jövök.
ÉDES CECI
Oké.
Elég!
Ceci!
Örülök, hogy itt vagy.
- Mi az, Guillermo? - Hé...
Igen?
Átnéztem a projektedet.
Jó.
Nagyon profi munka.
- Köszönöm. - Gratulálok!
Kösz.
És hát...
Nos, tudod...
ha besegíthetnék, még jobb is lehetne.
Bemutathatlak a beszállítóimnak,
és javíthatok a végső áron.
Nem, köszönöm, de nem élek vele.
- Jól vagy? - Igen, jól.
Kicsit zaklatottnak tűnsz.
Adok egy tanácsot.
Ne hagyd, hogy a magánéleted megzavarjon a munkádban!
Főleg akkor, ha...
Nő vagyok.
Előléptetnek partnerré, drágám.
Ha a többi partner észreveszi,
meggondolhatják magukat.
- Csak egy tipp volt. - Kösz.
Seggfej.
Végre visszahívtál!
Alejandro.
Csak szólni akartam, hogy holnap 12-kor beugrok
a holmimért.
Ne légy ott, látni sem akarlak!
Ne nehezítsd meg a dolgom!
De...
Nem tudom, mit hisztek,
de az örökbefogadási procedúra hosszadalmas.
Van egy fölös szobám.
Úgy tűnik, eladod a lakásodat.
Lakhatsz nálam.
Segítünk Alexnek gondoskodni a babáról,
én pedig gondoskodom rólad.
- Tényleg? - Kösz, anya.
Persze, örömmel segítek.
Köszönöm.
Tudtad, hogy az eldobható pelenkák
évi 900 000 tonna szemetet termelnek?
Érdemes lenne meggondolnod, nem váltasz-e Alannel moshatóra.
Hagyd abba! Mi bajod van?
Hagyd békén, csak egy kisbaba.
Majd szép lassan megtanulja. A babák megértik.
Igen, de apránként.
Még a végén traumatizálod.
Mi folyik itt?
Mit keres ez az irodámban?
Azonnali magyarázatot követelek.
Csak egy baba.
Alejandro,
úgy tűnik, ki akarod rúgatni magad.
Kihagytad a saját kampányod prezentációját,
tegnap és tegnapelőtt be sem jöttél dolgozni.
Nemcsak a bónuszodat csökkentem le, hanem...
Írtam levelet, hogy családi gondjaim vannak.
Nem kaptad meg?
Ez egy iroda.
A családi problémákat nem itt oldjuk meg.
Gondoskodnom kellett erről a babáról.
Nagyon nehéz időket él át, és az összes munkámat leadtam.
Rafa tartja a frontot a megbeszéléseken.
Én pedig becsatlakozom Skype-on,
otthonról dolgozom.
Sylvia, kérlek! Légy egy kicsit megértőbb!
Megértőbb?
Kérlek, távozz!
Van bárkinek hozzáfűznivalója?
- Sylvia! - Ne, ne mondj semmit!
Menjünk!
Mi lesz a holmiddal?
Sylvia.
Ha valaki szeretett volna életed első hat évében,
ma jobb ember lennél.
Menjünk!
Legyél jó fiú! A dobozba.
Munkára!
Ha belegondolunk, egyszer mind gyerekek voltunk.
Isten tudja, mi történik később,
hogy bonyolultak leszünk, és bántjuk egymást.
Sok minden kell a kibéküléshez.
Sokkal tartozom ennek a babának.
Mi a helyzet?
Mit akarsz?
Sylvia,
bocsánatot szeretnék kérni.
Foglalj helyet!
Köszönöm.
Nézd, Sylvia!
Bocsánatot szeretnék kérni azért, amit mondtam.
Mérgesen olyat is mondok, amit nem gondolok komolyan.
Sajnálom.
Ez minden?
Igen.
Oké.
Mindenről tudok, amit a hátam mögött mondtok.
Ó, Sylvia...
Mivel már nem dolgozom itt,
szeretném elmondani,
hogy lehetnál egy kicsit kedvesebb.
Igen, rugalmasabb.
Mindenkinek van magánélete.
És a munka motiváló ereje
általában pont a család.
Gondolom, téged is motivál valami, igaz?
Igen, Yecapixtla.
Aha, nézd!
Igen.
Állítólag a kutyák is olyanok, mint a család.
Yecapixtla is biztosan
értékeli mindazt, amit érte teszel,
és nagyon hálás neked...
Egy.
Semmi közöd hozzá, hogy gyerekként szerettek-e vagy sem.
- Sylvia, tudom, bocsáss meg! - Kettő.
Ha szigorú vagyok és kemény, vagy nevezz, aminek akarsz,
az sem a te dolgod.
Oké, igen.
Három.
A munkád kifogástalan.
Visszaadom az állásodat,
mert egyenes vagy velem.
Oké. Jó.
Az élet nem könnyű, Alex.
Nem mindig olyan az életed, amilyet szeretnél,
hanem olyan, amilyen megadatik.
Nem értek egyet.
Eldöntheted, milyen életet akarsz,
mert van választásod. Mindannyian átélünk dolgokat,
de végül az számít, amit teszel, igaz?
Rafa jön?
Neked nem szólt?
Miről?
Harmadjára randizik egy lánnyal a Tinderről.
Harmadjára?
Igen, még egy húszéves lány.
Nem, ez 43 éves, és van egy gyereke.
Hűha!
Azt hittem, már sosem nő fel.
Van amelyikünknek több idő kell, de mind változunk.
Bár jó lenne,
ha közben nem veszítenénk el egyeseket.
Cecilia remek lány, ugye?
- Nagyon szeret téged. - Gondolod?
Azok után, amit mondtam?
Tudom, hogy elcseszted,
de szerintem helyre tudod hozni.
Ha bebizonyítod neki,
hogy nem kell feladnia az életét, hogy apa lehess...
Na jó, nehéz ügy.
És rengeteg segítség kell,
de ránk legalább számíthatsz.
Persze.
Kösz, de nem is tudom.
Jó lett volna ott lenni az előléptetésén.
- Mikor? - Ma.
- Mi van? A kinevezése? - Mi a fenét keresel itt?!
Partneri titulust kap, mit keresel itt?!
Semmit. Tiszteletben tartom a döntését, hogy látni sem akar.
Ugyan már! Hányszor mondtam neked,
látni sem akarlak, amikor dühös voltam?
Hetente kétszer.
Pontosan.
Menj! A életed szerelme, nem?
- Igen. - Akkor ne add fel!
- Az öltöny! - Oké.
- Vigyáznál Alanre? - Persze.
- Menni fog. - Hát persze!
MIBEN SEGÍTHETEK?
Siri, hívd fel Cecit!
Ezt találtam Lexiről.
Nem! Hívd Cecit!
NINCS TÉRERŐ. PRÓBÁLD KÉSŐBB!
Siri, hívd fel Cecit!
Cici telefonszáma Acapulcóban...
Ó, te mihaszna!
Izgulsz?
Igen, nem. Egy kicsit.
- Felkészültél. - Te vagy a kibaszott főnök.
El fogom felejteni!
Nyugi!
Hiányérzetem van.
Nincs rajtad fülbevaló.
Nem.
Nem csak a fülbevaló.
Kösz, haver!
PARKOLÓ SZOLGÁLAT
A kulcsok, uram.
Elnézést!
Ez az én napom, és senki nem ronthatja el.
Pontosan.
- Se Guillermo, se Alejandro, senki. - Ez az, kislány!
Ne is gondolj Alejandróra! Elcseszte.
Hát, annyira azért nem. Biztos szeretne itt lenni...
- Meghallgathatná. - Rossz időzítés.
Ne most dumálj neki Alejandróról!
- Te hoztad fel. - Gondol...
Inkább menjetek, foglaljatok helyet!
Nehogy mind elfoglalják!
- Jó? - Nincs ülésrend?
- Kari, menjünk! - Nekem ezt mondták.
- Megkérdezték, hogy a barátja... - Igen, tudom.
Oké.
Ez az én napom.
Sajnálom.
Helló!
Elnézést, merre van Cecilia Méndez szobája?
- Nem adhatok ki információt. - Kérem, sürgős!
Tényleg nem tudja...
Mila, Karime!
Mila!
Hol van Ceci?
Hol van?
- Tényleg? - Haver…
Kétszázhatos szoba.
Oké. Kösz.
Mint egy Julia Roberts-film.
Szia!
- Nem. - Drágám!
- Nem. - Drágám, kérlek!
Adj egy percet!
Egy perc, ez minden. Utána, ha akarod, elmegyek.
Kérlek!
Egy perc.
Oké.
Bocsáss meg a sok hülyeségért, amit mondtam!
Azért vettelek el, mert szeretlek.
Mert veled akarom leélni az életem.
Gyerekkel vagy anélkül?
Gyerekkel vagy anélkül.
De hadd magyarázzam meg!
Nem így terveztem.
Alicia, Alan anyukája...
előrehaladott rákbeteg.
És senkire nem tudja hagyni a babát.
Nem adhattam oda a gyámügynek vagy egy árvaháznak.
Mi van, ha betölti a 18-at anélkül, hogy adoptálták volna?
Amikor visszavittem Alant,
Alicia elájult.
- Hogyan? - Ott voltam. Nem tudtam, mit tegyek.
Ezért vittem őket haza, nem hagyhattam őket ott.
Miért nem mondtad el?
Nem tudom, nem tudtam, hogyan…
Sajnálom.
Tudod, hogy szeretnék apa lenni.
Az élet lehetőséget kínál nekem.
Nem akarlak kényszeríteni semmire, vagy lenyesni a szárnyaidat,
de nézd...
Mi lenne, ha apa lehetnék
anélkül, hogy anyának kéne lenned?
Velem maradnál?
De hogyan?
Hát…
Otthonról dolgoznék,
és én gondoskodnék Alanről.
Persze a te szabályaid szerint.
Csak hadd legyek apa!
Szívem, ettől sosem akartalak megfosztani.
Csak kértelek, hogy várj.
Alex, szeretlek.
Szeretném, ha teljesülnének az álmaid, de...
És a többi? Mi lesz Hongkonggal?
- És... - Hongkong.
Várok rád, ameddig csak kell.
Nézd, ha akarod, később kitalálhatjuk.
Most a rendezvény a fontos.
- Oké? - Igen.
Maradhatok?
Szeretném látni, ahogy ragyogsz.
Meg akarlak tapsolni.
Nagyon büszke vagyok rád.
Felvettem a puccos öltönyt. Tipp-topp.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Nagyon jóképű vagy.
Rettentő csinos vagy.
- Gyere! - Csináljuk?
Gyerünk, igen!
Gyerünk, siess!
- Mario, tökéletes, vigyázzon rá! - Köszönöm.
Mr. Gonzalo!
- Alejandro, örülök, hogy látom. - Én is.
- Készen áll? - De mennyire!
Rendben, akkor menjünk!
Halló!
Mi az, anya?
Nem vettem fel, mert az úton nem volt térerő.
Micsoda?
Oké, visszahívlak.
- Drágám! - Mi történt?
Alicia kórházba került.
Nem tudom, mi lesz, de alá kell írnom pár papírt,
- különben elveszik Alant. - Nem, persze. Menj!
- Tessék? - Menj!
- De... - Ott a helyed. Menj!
- És te? Nem akarlak cserben hagyni. - Drágám, várj...
Megoldom.
Mr. Gonzalo.
A férjemmel családi vészhelyzetünk van.
Lehetnék én az első előadó,
hogy aztán vele mehessek? Kérem!
Persze, Ceci. Szólok Mariónak!
- Mario! - Bocs, Ceci!
Az első családi problémakor cserben hagysz minket?
- Ne tedd ezt velünk! - Nem hallottad?
Ceciliának családi vészhelyzete van,
és aki felelősséggel viseltetik a családja iránt,
az ott van, ha szükséges.
Köszönöm.
Ez felér egy záróvizsgával a partnerek előtt.
Ez neki is fontos, Gonzalo.
Nem, Guillermo, ez csupán formalitás,
hogy mindenki bevonva érezze magát.
A papírmunkát, hogy átvegye a helyemet, már elvégeztük.
Csak alá kell írnia az alapító okiratot.
- Tessék? - Mario!
- Ez mit jelent? - Ő a főnök.
- Igen. - Mi?
Te tudtad?
Persze, kislány!
Itt is van.
Igen, természetesen.
- Fogja! - Igen.
Kitűnő.
Mr. Gonzalo, köszönöm. Mindent köszönök.
Tessék, tartsa meg!
- Nem. - De igen.
Menjen, és oldja meg, amit kell! Induljon!
- Nagyon köszönöm. - Tökéletes.
Gratulálok, szívem!
- Menjünk! - Menjünk!
- Nem. - Mi az?
- Szívem, adj egy percet! - Oké.
- Várj meg! - Jó.
Guillermo!
Az önéletrajzod naprakész?
- Mindig. - Remek.
Mert új partnerként nem engedhetem,
hogy egy olyan korrupt, nőgyűlölő görény dolgozzon a cégnél, mint te.
Szóval kezdheted kiküldeni az önéletrajzodat más cégeknek.
Mr. Gonzalo, köszönök mindent.
Menjen! Oldja meg a problémát!
Látja, hogy a nők egy kis hatalomtól egyből megőrülnek?
Mi baja?
Mit tesz?
Nem ad neki szabad kezet, ugye?
Gonzalo, nem a fejével gondolkozik.
Nem, Guillermo.
Már nem én vagyok a főnök.
Ugyan még itt látsz,
öltönyben,
de már margaritát szürcsölgetek a nejemmel a Bahamákon
egy szál fürdőgatyában
napozva.
Hű, de csodás!
Elnézést!
Igyunk Ceciliára!
Még mindig itt vagytok?
Igen, persze.
- Itt vagyunk. - Itt vagyunk.
Kérsz valamit? Megnézem, hogy van Alan és anyám.
- Egy kis vizet. - Oké.
- Te, szívem? - Nem.
- Semmit? - Talán egy kis kávét.
Oké.
- Kösz, szivi. - Jó.
Szóval
még nem mondtam,
de vigyázni fogok Alanre.
Sokat fogok vele játszani, és nagyon fogom szeretni,
amíg te jobban leszel.
Nagyon köszönöm.
Én köszönöm.
Mondd neki, hogy szeretem, jó?
Minden nap elmondom neki.
És te is.
ALICIA SOLÍS SZERETŐ ANYA
Elhiszed, hogy Sylvia szoptatósarkot alakít ki az irodában?
- Nem. - Bizony!
Hűha!
Még el is szomorodott, amikor mondtam, hogy eljövök a cégtől.
- Miért? Mit mondtál? - Az igazat.
Hogy animációkon fogok dolgozni, de már itthonról,
hogy ellássam a babámat.
Azt is mondtam, hogy küldök neki képeslapot
és gombócot Hongkongból.
- Drágám! - Igen.
Kérlek, ne viccelj ezzel! Most komolyan!
Nehéz lesz ennyi időt külön tölteni.
Ne viccelődj vele!
Ha elviszel, veled megyünk.
Alex, hagyd abba!
Tényleg, drágám, nem vicces. Komolyan mondom.
A világ végére is.
Mi az?
- Hongkong áll rajta! - Igen, persze.
- Mehetünk? - Igen!
Megyünk Hongkongba, Alan!
- Alan, mind megyünk Hongkongba! - Mind megyünk.
- Mind megyünk Hongkongba! - Igen.
- Szeretlek. - Én is szeretlek.
A feliratot fordította: Császár Hédi