Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jeg siger ikke, at det bliver let…
…men det bliver det værd.
Alt er muligt, hvis du prøver.
Folk skyder skylden på held, skæbnen, karma…
Hvad fører altid til fiasko? "Jeg kan ikke."
"Jeg giver op." Men ikke: "Jeg kæmper videre."
Hvis man ikke kæmper fører det til…
…fiasko.
Hvad ved du om det?
Din far gav dig et job, da du blev færdiguddannet.
-Laura har prøvet i syv år. -Mellem fire og syv.
-Alle har givet afslag. -Ikke alle.
"Man kan, hvad man vil" har sine begrænsninger.
Det meste af hendes liv vil gå med at arbejde.
Hun bliver kun glad, hvis hun kan lave det, hun brænder for.
Er det ikke værd at kæmpe for ens drøm?
Jo, men hør…
-En runde til? Jeg giver. -Ja, tak.
Hr. Gajolpakke, har din drøm altid været at skrive ligegyldigheder på nettet?
Jeg skriver dybdeborende journalistik med solide kilder.
-Mener du det? -Tre mere, tak.
Du skrev Angst, stress og andre falske sygdomme.
Folk piber for meget.
Og hvad med Min mor er lesbisk, og det tænder mig?
Det er en sand historie. Stakkels fyr.
Overbevis hende om at I gik i samme skole, og få hende i kanen.
-Det er bevist, at den teknik virker. -Klart.
Vælg hvilken som helst pige her i baren.
-Lad os vædde en omgang. -Fint!
-Blondinen. -Du har kigget på hende hele aftenen.
Ok.
Lauris, du skal ikke vente oppe på mig.
Undskyld, jeg spildte din drink.
-Hvilken drink? Jeg har ikke nogen. -Så køber jeg en til dig.
-Skulle du til at lægge an på hende? -Nej, eller ja. Men ikke fordi jeg ville…
Jeg har lavet et dumt væddemål med mine venner om, hvorvidt jeg kan score hende.
Jeg har væddet med mine venner om, hvorvidt jeg kan score dig.
-Det er dem. -Jaså.
Hjælp mig lige. Jeg gider sgu ikke betale for en omgang.
-Jeg har et trick, som du ikke kan modstå. -Hvad er det?
Et blik.
Se efter.
Jeg sænker hagen.
Jeg åbner min mund en smule.
Så kigger jeg op, som om jeg er lidt desorienteret.
Og så…
Bøh!
Du har lyst til en drink nu, ik'?
Perfekt.
Undskyld.
-Hey! -Et øjeblik!
Det er et møgsted, og jeg har travlt. Lad os gå.
-Jeg går i hvert fald. Undskyld. -Ok.
-Hvad laver du? Kom så. -Kan vi ikke blive her?
Nej, ikke her.
Hør her. I aften er jeg på udkig efter en at…
…have det sjovt med. Jeg vil knalde og aldrig se dig igen.
Hvad er det, der altid ødelægger en god aften?
Dagen efter.
Hvis du ringer, er du irriterende. Hvis ikke, er du en nar.
Så skal man møde familien og lade, som om man kan lide dem.
-Det hader jeg. -Det gør alle.
Det ødelægger alt, når man lærer en person at kende.
Lad os nyde aftenen og aldrig se hinanden igen.
Det bliver perfekt. Intet kan gå galt.
-Skynd dig. Jeg skal tidligt op i morgen. -Det var fandens.
Er du bange?
-Bange? Du kender mig ikke. -Aftale. Vi ses udenfor.
Hvad med dine venner?
Dem der?
Jeg har aldrig set dem før.
Vent lidt.
-Løb. -Hvorfor?
Jeg har lige stjålet hjelmen.
Vi har ikke travlt. Hvad har du gang i?
Hey! Rødt lys!
-Prøver du at slå os ihjel? -Er du altid så irriterende?
Hvor skal vi hen?
Hvor tror du?
-Vil du ikke have en drink først? -Jeg har jo sagt, jeg har travlt.
-Det er et femstjernet hotel. -Hallo?
-Toogfyrre. -Lad mig se.
Glem det. Tak.
-Et bryllup. -Et bryllup? Seriøst?
Bryllupper er altid fantastisk sjove, så længe man ikke er brudeparret.
Ville du ikke have en drink? Der er fri bar.
Spil med.
Nej! Det kan ikke passe.
Min kusine slår mig ihjel. Må vi komme ind?
Ja, hvis du vil give mig dit navn.
Hun har altid sagt: "Jeg dør, hvis du ikke kommer til mit bryllup."
Jeg vil ikke have, hun dør.
Mohapi og gæst. Det er os.
Mohapi?
-Mohapi. -Og gæst.
Meget vel, men der er en dresscode.
Tænk at man skal have det rigtige tøj på for at passe ind.
Mit passer mig godt, synes du ikke? Det er fedt.
Åh, mama!
Det er fantastisk!
Hvad laver vi her?
Hvad laver man til et bryllup?
Man spiser.
Og drikker.
Hej.
Hej, hvordan går det?
Det er godt nok længe siden. Du ser smuk ud!
Hej!
Hej, hvordan går det?
Jeg er brudens kusine.
Skål for bruden.
-Skål! -Skål!
Du er jo gal.
-Det er du ikke den første, der siger. -Undskyld mig, tak.
Som forlover er det min pligt at holde en tale.
Jeg holder virkelig af brudeparret,
og på vegne af alle her i aften vil jeg ønske jer et godt ægteskab.
Skål.
-Skål! -Skål!
Det var en lortetale.
Min kusine fortjener bedre.
Lad os se.
Undskyld mig.
Hej. Hvordan har I det? Godaften.
Undskyld, men jeg er nødt til at sige noget.
Brudeparret skal bare vide, at jeg er meget stolt af dem.
Dette pars kærlighed er forbilledlig.
De har overvundet meget.
Det er svært at finde kærlighed nu om dage.
At finde en person…
…der elsker dig uanset hvad.
En, der stadig vil elske dig…
…efter at have set dine værste sider.
Den side af dig, der skræmmer dig.
Og vi har vist alle oplevet brudens temperament.
Må I få et lykkeligt liv sammen.
-Skål for brudeparret! -Skål!
Hvad nu?
Nu?
Nu skal vi til det bedste.
-Brudesuiten. -Nej, vel?
Se engang!
Jeg ved ikke engang, hvad du hedder.
Godt.
Det er alligevel glemt i morgen.
Vi er kommet til den tid på aftenen.
Hvilken tid er det?
Hvor du fortæller mig, at jeg er smuk, og at du er glad for at have mødt mig.
Jaså. Den tid.
Gør dig klar.
Når jeg kigger dig i øjnene,
mærker jeg noget særligt.
Jeg kan lide dig.
Og jeg er bange for dig på samme tid.
Nej. Du må ikke stoppe. Bliv ved. Jo mere pladderromantisk des bedre.
Og…
…jeg ville ønske, aftenen aldrig ville slutte.
Carla.
Jeg hedder Carla.
Jeg hedder Adri.
-Rart at møde dig. -I lige måde.
-Hvad er der med dine fødder? -Hvad mener du?
De ser mærkelige ud.
Tak! Det vil en mand altid gerne høre efter sex.
Jeg mener det på en god måde.
-Mærkeligt er godt. -Virkelig?
Må jeg se dine?
Beklager, de er normale.
Hvad med mig?
Dig?
Ser jeg normal ud?
Lad mig lige se din røv igen.
-Hvad så? -Pis.
Fandens! Jeg skulle være taget afsted for to timer siden.
-Pis! -Og hvad så? Jeg tager direkte på arbejde.
Beklager, men det kan jeg ikke.
Ok.
Wow, hvor var det sjovt.
Jeg elsker dig.
Pis!
Hvad fanden laver I her?
-Er det jeres værelse? -Nøglerne blev forvekslet.
Den slags sker. Det er der intet at gøre ved.
-Bliv ikke vred. -I har ødelagt vores bryllupsnat.
Adri, løb!
Jeg slår jer ihjel!
-Jamen… -Hør her, jeg havde det sjovt.
Samme her.
Det har været en fornøjelse og alt det der.
Løb du hellere.
Efter dig?
Nej. De er efter dig.
Carla!
Du der!
NETFLIX PRÆSENTERER
Tro mig, det var mit livs bedste aften. Den pige var fantastisk.
-Ved du hvad? -Overrask mig.
Jeg ved intet om hende.
-Jeg er til audition. -Jeg har ikke hendes nummer.
Nummer 119, tak.
Jeg ser hende aldrig igen, og vores livs aften vil forblive intakt.
Hvorfor skulle det være godt?
Det er lige meget. Du forstår det ikke.
-Vi ses, farvel. -Ønsk mig held og lykke.
"Held og lykke, Lauri."
"Tak, Adri."
Godmorgen.
Hvilken stakkels kvinde har du nu efterladt utilfredsstillet.
Hvad skriver du?
Sådan bliver man vellidt, selvom man er en surmule?
Røvhul.
Rappenskralde.
Jeg elsker også dig. Men det må du ikke sige til min kone.
Hold da kæft.
-Playground har dobbelt så mange "klip"… -Klik.
-"Klib" som os… -Klik.
Jeg hørte dig godt, Jesús.
Jeg hedder Kike.
Færre "klip" betyder færre annoncer. Mindre omtale betyder færre penge.
I kan enten præsentere nogle nye friske idéer,
eller I kan pisse af.
-Det gælder alle! -Jeg har en historie om flygtninge…
Der er ingen "klip" i flygtninge.
-Klik. -Jeg kender en narkohandler fra…
Du får sparket, hvis du siger "narkohandler" igen.
-Adri. -Jeg arbejder på det. Giv mig to dage.
-Giv mig noget magi. -Hvad med det her?
Sådan sutter man hans pik dårligt, så han tror, han skal lære dig det.
Ana. Læs højt fra det, du har skrevet indtil videre.
"Sådan ved du, at du er forelsket."
Det var bedre. Men rubrikken er ikke særlig god.
Lav den om til:
Forskere ved University of Michigan
har fundet en idiotsikker måde at spore forelskelser på.
-Svaret vil chokere dig. -Godt. Sådan, min dreng.
Ana, læs hovedpointerne i Adris artikel.
-Men det er min artikel… -Adris artikel. Lyt efter.
"Du kan ikke tænke på andet end hende.
Dine dage ser lysere ud.
Du tilbragte dit livs bedste aften sammen med hende.
Du kan ikke lade være med at smile.
Du dør, hvis du ikke får hende at se igen."
Pladderromantisk, klamt. Rigtig clickbait. Vi lægger den op mandag morgen.
DU ER ET RØVHUL
Jeg må finde hende.
-Hun sagde, det bare var sex. -Når jeg siger det, ringer de aldrig.
-Hun må da kunne findes. -Det er umuligt.
Hvad ved vi?
Hun hedder Carla.
-Tænk dig mere om. -Jeg ved det ikke.
-For en gangs skyld er han forelsket! -Vent. Forelsket?
Jeg vil bare have hendes telefonnummer. Det er alt.
Adri.
Du er forelsket.
Bare rolig. Det måtte jo ske på et tidspunkt.
Min første forelskelse var min idrætslærer.
Hver gang jeg skulle til idræt…
Hvad skete der?
Han blev fyret. Han var perverteret.
Jeg er ikke forelsket.
Jeg er bare en smule…
Har du kigget hendes jakke igennem?
Hvad tror du selv? Selvfølgelig! Så mange lommer har den heller ikke.
-Og hvad med inderlommen? -Jeg sagde det jo… Inderlommen?
-Hvilken inderlomme? -Den her.
"Flouxetin. Skal indtages én gang dagligt.
Carla Colomer Montorio. Bofællesskabet Los Sauces."
-Jeg må derhen. -Adri…
Leve kærligheden! Det var fandens.
BOFÆLLESSKABET LOS SAUCES
-Jeg tager mig af det. -Ok.
-Hej. -Hej.
Jeg skal besøge Carla Colomer.
-Dit navn, tak? -Adrián Mallo.
Adrián Mallo. Du står ikke på hendes besøgsliste.
-Jeg kan ikke lukke dig ind. -Det tager to sekunder.
-Du står ikke på besøgslisten. -Man skulle tro, det var et hospital.
Det er en psykiatrisk institution.
En tosseanstalt? Det siger du ikke.
Undskyld mig.
Los Sauces. Hallo?
Klart. Må jeg bede om dit navn?
Ja. Fortæl mig det.
Må jeg bede om dit cpr-nummer?
-Carla! -Hey, vær sød at stoppe.
-Carla! -Stop nu.
-Kom væk med dig. -Giv mig et øjeblik.
Kom så!
Vis lidt respekt!
Folk kommer her for at få det bedre. Det er kun for patienter.
Adri, er du sikker?
Kan vi stole på ham?
Jeg ved, hvordan han fik jobbet. Han kan hjælpe os.
Og så var engang varm på mig.
-Hvad kan jeg hjælpe med? -Dr. Rodríguez. Rodri.
Jeg er Laura Ordobás fra universitetet.
Lauris.
-Tilkald vagten. -Nej, vent…
Du faldt for den!
-Ja. -Jeg trykkede ikke på nogen knap.
Der er faktisk slet ikke en knap.
-Hvem bruger overhovedet den slags? -Det ved jeg ikke.
Laura Ordobás!
Lauris!
-Du er ikke den eneste med skuespilsevner. -Det kan jeg se.
-Du er stadig lige smuk. -Jamen…
Nej! Det er stadig skuespil.
-Godt. -Hvad skal du bruge?
En recept? Paroxetin, Sertralin og Bupropion koster 200 euro.
-Nej. -Nej.
-Et vennetilbud. -Nej.
-Det er noget andet. -Ja.
-Ok. Amfetamin? Marihuana? -Ingen stoffer.
Ketamin?
Det, jeg har brug for, er adgang til en psykiatrisk institution.
Du skal bare skrive under på, at du har haft mig i behandling.
Det, du beder mig om, er umoralsk. Jeg har principper.
Så det koster 1.100 euro.
Jeg kan nøjes med 1.000.
Øjeblik.
Fuck, Andrés.
-Andrés. -Adri?
Hvor er du? Hvad med artiklen?
Jeg skulle til at ringe til dig. Jeg har brug for en dag til.
Jeg laver en reportage om en psykiatrisk institution.
Jeg går derind.
Du kan stadig nå at fortryde det. Det er for skørt.
Så er jeg på rette sted.
Lov mig, at du går igen, når du har talt med hende.
Ja! Jeg går ind, får hendes nummer, går igen og så ender det hele lykkeligt.
-Planen er idiotsikker. -Knæk og bræk.
Depression, mangel på empati, abstinenser, socialfobi, stress, angst…
Jeg lider af det hele.
Du burde være kommet noget før.
Her har vi stuen,
eller fællesrummet, eller hvad du vil kalde det.
-Rosa her af afdelingssygeplejersken. -Hej.
Hvis du får brug for noget…
-Hun har noget af et temperament. -Jeg kan godt høre dig.
Hun har altså et forfærdeligt temperament. Følg med.
Bofællesskabet Los Sauces er en privatklinik.
Det koster 2.000 euro om måneden.
Er det billigere, hvis I kun behandler min depression?
Nej.
Her er spisestuen.
Som navnet antyder, så spiser vi her på faste tidspunkter.
Her er baghaven.
Hvis du vil have frisk luft, slappe af eller svømme lidt,
så kan du ikke det. Du må kun kigge. Det var for sjov
Der er tre daglige skemalagte ture i haven.
Hvad så?
Jeg kan få dig dræbt.
Dette er besøgsstuen.
-Er alt ok? -Må jeg få mere ugentlig sæbe?
-Den er allerede tom… -Du får ikke mere.
-Den her lortesæbe… -Vi taler om det senere.
-Vent på mig her. -Perfekt.
Marta, er du ok?
Ja. Den spanske guldalder.
Kælling!
-Hav en god dag, skat. -I lige måde.
Luder!
Hun er skøn.
Når indlæggelsespapirerne er underskrevet, så er du indlagt.
Det er kun tilladt at have én besøgende og ét telefonopkald om måneden.
-Og det er vigtigt… -De 2.000 euro.
Her, ikke sandt?
Så er vi her.
Hver etage har et fælles badeværelse.
Det er Saúl, din bofælle.
Saúl, Adrián.
Hej.
I skal nok komme godt ud af det med hinanden. Ikke?
Kan du vise ham rundt?
-Det er ikke nødvendigt. -Det er en tradition.
Veteranen viser den nyankomne rundt.
Jeg fandt på idéen. Jeg elsker at idéudvikle.
Har du aflytningsudstyr på?
Nej.
Hvorfor skulle jeg det?
Jeg vil lade jer lære hinanden at kende. Hyg jer, gutter. Vi ses senere.
Efter Dem.
Læsesalen, Fermín, du bør læse poesi, for mysterier er foruroligende.
Flere patientværelser.
En gang. En meget lille gang. Godt drikkevand.
Opholdsstuen med folk, spil, computere…
Alle de interessante hjemmesider bliver overvåget.
Og fleksrummet er deroppe,
men de fortæller os ikke, hvad der er i fleksrummet.
Det er fint.
-Jeg sætter pris på… -Hvem spionerer du for?
Nej! Jeg leder efter en pige, der hedder Carla.
Kender du hende?
Det kan jeg hverken be- eller afkræfte.
Man tror, man kender en, og så viser det sig at være løgn.
-De er i virkeligheden en anden… -Hun er sig selv.
-Hvem? -Carla!
Jeg kender en Carla.
-Hun plejer at være i atelieret. -Tak.
Gæt hvem.
Guille.
Nej, jeg giver dig et hint.
Vi havde vores livs aften sammen.
Wow.
-Dani. -Nej.
-Edu! -Nej.
-Jaime. -Nej.
Det er mig!
-Overraskelse! -Manu?
-Adri. -Adri.
Hvad laver du dog her?
Jeg lod mig indskrive for at se dig.
-Hvad har du gjort? -Jeg fik hjælp af en ven.
Det er en sjov historie.
Men hvordan…
Du havde flygtet herfra den aften, vi mødtes, ikke? Det forklarer hastværket.
Gjorde jeg det ikke klart, at det kun var for en aften?
Jo, men det var før alt det andet skete.
Nej. Jeg forstår ikke, hvad du mener med "alt det andet."
Da jeg kom forbi, så jeg dig med en sygeplejerske,
og du sagde hej.
Jeg er kun sammen med sygeplejersken, hvis jeg er bedøvet. Jeg husker intet.
-Var du slet ikke glad for at se mig? -Tydeligvis ikke.
-Hvad fanden er dit problem? -Ikke noget.
Jeg ville se dig igen og få dit nummer.
-Er du vanvittig? -Det er alle herinde jo.
Men hvorfor er du her?
Du er jo ok.
Tror du…
-Tror du, du kender mig efter ét knald? -Helt ærligt.
Se dig omkring. Det ligner noget fra filmen Freaks.
-Hør her, Manu. -Adri.
Du faldt for en pige, der ikke er mig. Du kender mig ikke.
-Carla, vær sød. -Gå.
-Nej, helt ærligt. -Skrid med dig!
Utroligt.
-Det er nedenunder. -Jeg skal bare hente min jakke.
Hyg dig.
-Går han? -Det er noget, han tror.
-Farvel. -Hvor skal du hen?
-Hjem. -Er du blevet udskrevet?
-Det behøver jeg ikke. Jeg er rask. -Du skal udskrives først.
Jeg er ikke i humør til det her. Hvad laver I?
Fint. Som I vil.
-Kald på sygeplejersken. -Ok.
-Der kan du ikke komme ud. -Sygeplejerske!
Vinduerne er som dem, de har i bankerne.
Den eneste vej ud er ovenpå, hvor der er to bagdøre, men de er låst.
-Der lugter af sure tæer deroppe. -Og de har 36 kameraer.
Seksogtredive kameraer. Vi er på TV.
-Hvad sker der? -Sygeplejerske.
Bed dem lade mig gå. Jeg er rask.
-Kun direktøren kan udskrive dig. -Hør her, jeg hører ikke til her.
-Skakmat. -Jeg vil ud.
Du bad jo selv om at blive indlagt.
Jeg har skiftet mening.
Du skrev under på at være underlagt vores værgemål.
-Hvad? -Vi bestemmer, om du kan forlade stedet.
Din underskrift siger meget om dig.
En dag vil jeg forklare dig, hvad disse to kraftige streger betyder…
Det var noget, jeg fandt på.
Det hele er løgn.
Det siger de alle sammen.
-Hver dag. Husker du… -Stop.
Men det passer. Jeg må ud herfra. Det er en fejltagelse.
Du kan gå, hvis du vil.
-Virkelig? -Selvfølgelig!
Du skal bare forbedre din opførsel og interagere med de andre patienter,
så bliver du udskrevet.
Her evaluerer patienterne hinanden.
Det er min opfindelse. Den er virkelig nytænkende.
-Er den ikke? -Jo.
Hør på mig.
Jeg er journalist. Jeg kom herhen for at skrive en artikel.
Du kan ringe til min arbejdsplads og få det bekræftet.
-Magasinet Load. -Hej.
Jeg ringer fra det psykiatriske bofællesskab, Los Sauces.
Adrián Mallo er patient her.
Han er en fantastisk ung mand,
men han påstår, at han er journalist på jeres blad.
Kender du ham?
Sagde du Adrián?
Adrián Mallo.
-Nej, ham har jeg aldrig hørt om. -Kender du ham ikke?
-Ana, det er Adri! -Gutter!
Du skal ikke røvrende mig!
-Arbejder han ikke hos jer? -Nej.
Det må du undskylde.
Farvel.
Ana! Vær nu sød!
Hey, hvordan går det?
Jeg ved, du tror, vi er sindssyge, men vi er ikke døve. Vi er gode lyttere.
Hvad er der galt?
-Jeg må ud herfra. -Vi er ikke i fængsel.
De slipper dig ud på et tidspunkt.
Jeg må ud herfra nu.
Lige nu?
Se, der er ingen lås. Græshoppen efterlod os dette håndtag.
Men der er tre etager ned.
Der er kun én, der har klaret det, og det er legenden Pablo, "Græshoppen".
Døde denne Pablo?
Han brækkede begge sin ben.
Han mavede sig hele vejen hen til sit hus. Han er en legende.
Jeg gør det.
-Er jeg heldig, så lander jeg i skraldet. -Det er en god idé.
Men Græshoppen sagde det samme, og han brækkede begge ben.
Så tænk over det, for statistisk set har du…
Jeg gør det.
Ja.
Jeg gør det.
-Jeg kan skubbe dig. -Hvad laver du?
-En… -"Jeg kan flyve."
-…to… -Tro på, at du kan flyve.
-…tre… -Du kan flyve. Flyv!
Jeg kan ikke! Der er for langt ned.
-Er du sindssyg? -Ja, det siger min diagnose.
-Får man ét telefonopkald? -Hvem vil du ringe til?
Nå, dr. Ramírez.
-Du skal altså hente Adrián? -Korrekt.
Jeg er hans psykolog,
og det vil gavne Adrián at være i mere hjemmevante omgivelser.
Du er altså psykolog?
Jeg er lige dimitteret. Jeg har en masse nye idéer.
Hvorfor har du et stetoskop?
Så behøver folk ikke spørge: "Er der en læge tilstede?"
Du er fascinerende. Hvor har du studeret, om jeg må spørge.
Ved Autónoma.
Virkelig? Der læste jeg også.
-Så må du kende dr. Pedro Pascual. -Selvfølgelig. Lille Pedro.
Jeg er vild med hans arbejde med empirisk behandling.
Jeg siger altid: "Jeg er kun til empiri."
Er der styrke i de briller?
Nej.
-Nå, nu er det nok. -Ja.
-Vi er færdige her. -Ok.
Laura!
-Hvad har du gjort? -Hun afslørede mig.
Undskyld. Jeg må forbedre min dr. Ramírez-karakter.
-Tror du? -Sagde jeg ikke, du skulle lade være?
Jeg kommer aldrig ud. Aldrig nogensinde.
Slap af.
Det her kan ikke blive værre!
Din chef ringede. Hvis han ikke får din artikel i dag, bliver du fyret.
Artiklen! Hvad skal jeg gøre?
-Hvad med at skrive den? -Ja! Har du pen og papir?
Hvad? Nej. Nu?
-Ja, nu. -Nej.
-Jeg må gå. -Brug din telefon.
-Ok. Skynd dig. -Lyt efter.
Virkelig?
-Så kom. -Hvor gør vi af samfundets affald?
-Altså… -Svaret vil overraske dig.
Vanvid. Slå det op.
-Hvad? -Vanvid. Slå ordet op i ordbogen.
Kan du bede Marta om at lytte til mig i fem minutter?
-Jeg lytter. -Hun siger først det ene og så det andet.
Har du lyst til at gøre os selskab?
Vi er her for at hjælpe dig. Medicinen skal nok hjælpe.
Jeg vil ikke tage medicinen. Jeg er ikke skør.
Vi bruger ikke ordet "skør" her.
Alle her modtager den terapi, de har brug for.
Jeg har for fanden ikke brug for terapi!
Næste.
-Hey. Du vil gerne ud herfra, ik'? -Selvfølgelig.
Først må du komme godt ud af det med folk. Her evaluerer patienterne hinanden.
-Hvordan gør jeg det? -Jeg kan hjælpe.
Hvorfor skulle du?
Det gør mig glad at hjælpe andre.
Hvordan vil du hjælpe mig?
Det første, du skal gøre, er at deltage i alle aktiviteterne.
Hver og en. Der er en i aften. Du får brug for den her. Tag den.
Denne samtale er nu slut.
Hvor skal vi hen?
De vil gå efter dig, men du må ikke lade dem lugte din frygt.
Du er en grav. Et dødt træ.
Sådan!
Jeg er med. Vis mig dine kort.
Jeg vædder det dobbelte. Fire.
Højt spil.
Giv mig jeres piller nu, og så kan vi springe pokerspillet over.
-Som eks-gambler bør du ikke spille. -Eks-gambler, tro på det.
Hvad har du?
-Flush. -Det kan ikke passe!
Tag den!
Undskyld, Tina, men jeg tager dine piller.
-Fuldt hus. -Pis!
Poker.
Giv mig dine Citalopram-piller, Fluoxetin-piller og dine smøger.
Jeg har desværre ingen kondomer.
Carla, jeg kan høre jer klart og tydeligt udenfor.
Hvad laver han her?
-Jeg kan gå igen, hvis det generer dig. -Tak.
Men se lige her, inden jeg går.
Tror du, vi kan bestikkes med piller?
-Vi er skøre, men vi er ikke dumme. -Sådan da.
Er det Diazepam?
Har du Rivotril?
Der står en kasse bag dig.
-Godaften. -Godaften.
Hvordan går det?
Kender jeg dig?
Sergio ville ikke kunne genkende sit eget spejlbillede.
Om du så talte til ham i hundrede år, ville han glemme det fem minutter efter.
Passer det?
Det har jeg aldrig hørt før.
Hej, Adri, hvornår fik du din debut?
-Min hvad? -Debut.
Ens debut er første gang ens…
…hoved koksede.
-Jeg har aldrig fået debut. -Heller ikke mig. Så vidt jeg husker.
Heller ikke mig.
-Jeg mener det! -Selvfølgelig, skat.
Bare rolig, du har aldrig fået debut.
Vil I ikke gerne ud herfra?
Jeg tæller ned til den dag, jeg kan forlade det her lortested.
Hvorfor er du her, Tina?
Jeg brød sammen på jobbet. Jeg flippede ud.
-Hvad gjorde du? -Jeg er en prinsesse.
-Hvad griner han af? -Pøblen, du ved…
Jeg tager mine kort og går. Det vil jeg ikke finde mig i.
En prinsesse. Jeg er med.
-Konge og dronning, ligesom mine forældre. -Du skal ikke vise dine kort.
-Fuck dig. -Skal vi…
Måske kan vi hjælpe hinanden med at komme ud herfra hurtigst muligt.
Lad os give hinanden gode point og gå vores vej.
-Jeg bor i et palads. -Ja, skat.
Drop det pis. Vi er her, fordi vi har brug for det.
-I ser nu helt ok ud… -Du aner ikke, hvorfor vi er her.
-Jeg skal tisse. Vent på mig. -Pis!
Skal vi spille poker eller ej?
Nu skal du ikke vaske dine hænder 847.000 gange.
Lad ham vaske hænderne lige så meget…
…som han vil.
Klart.
Du er så fjollet!
Hvad med dig, Marta. Vil du ikke ud herfra?
Selvfølgelig.
Hun vil have fingrene i Víctor, men hun ved ikke hvordan.
I Víctor? Hold da kæft. Er han ikke lidt pjevset?
-Det skal du ikke kalde ham. -Hvordan går det? Er der fremskridt?
Hver gang hun ser ham, taler hun om sin fisse.
Som dine forældre gerne vil slikke. Ned med monarkiet!
Du skal ikke lave falske tics.
-Dæmp jer. -Fortæl ham, at du kan lide ham.
-Hvad? -Du ved…
"Hej, Víctor, jeg kan lide dig." Og så køb ham en kop kaffe.
Nej.
Du kan godt.
-Har du læst det på en gajolpakke? -Skal vi ikke stoppe og spille videre?
-Jo. -Jeg har en bedre idé.
Hvis jeg kan få Marta til at invitere Víctor ud…
Undskyld mig?
…så stemmer I på mig til næste møde.
Er du blevet gal, eller er du bare et røvhul?
-Hvis ikke, holder du så kæft? -Så får I alle mine piller.
Aftale.
Jeg har ikke sagt ja endnu.
-Han kommer. -Så er jeg her.
-Er jeg gået glip af noget? -Intet.
Slet ingenting.
-Det kan du sgu ikke mene. -Marta.
I morgen kl. 11.
Slik min fisse.
Det bliver umuligt at hjælpe Marta.
Nej, min ven. Alt er muligt, hvis du prøver.
Hvad er der med dit hår?
Jeg dufter. Lugt.
Du kan ikke hjælpe Marta, men du kan hjælpe mig. Det skylder du.
Gjorde det dig ikke glad at hjælpe andre?
Nej.
Jeg giver dig muligheden for at gengælde tjenesten.
Ok, Karl Smart. Hvad så?
Det er stort set lovligt.
Min bofælle plejede at hjælpe mig, men han er væk nu.
-Blev han udskrevet? -Det kan jeg hverken be- eller afkræfte.
Tag den her. Og kom med mig.
-Hvad skal jeg? -Kom.
Tag den her på, og spil med på alt, hvad jeg siger.
Spil med.
Doktor, siger du, at det er din diagnose? Det er fascinerende.
-Hvad snakker du om? -Far!
Min pige!
Hvor er jeg glad for, at du er kommet.
Far arbejder.
Han arbejder med dr. Muldvarp.
-Skal vi sige hej til ham? -Hej.
-Meget fint.
Far er snart færdig.
Jamen…
Vi er kommet frem til samme diagnose. Ja, det er influenza.
Patienten bør tage en aspirin hver ottende time.
-Skal han også have lidt gelé? -Jordbær.
Og lidt jordbærgelé, doktor.
Og det skal være jordbær, ellers bliver vi meget skuffede.
Jordbær, ok.
Du kan gå nu.
-Hej. -Tak, fordi I kom.
Det mener jeg virkelig.
-Vi kører igen om ti minutter. -Men I er lige kommet. Ti minutter er…
-Vi har noget, vi skal. Ikke, skat? -Jo.
Vi ses. Farvel, Saúl.
-Undskyld. -Ti minutter?
-Ja. -Hey!
Vi har ti vidunderlige minutter, Sara!
Det må vi få det bedste ud af, så det gør vi selvfølgelig.
Mange tak!
Vi kan lege verdenshistoriens korteste fangelg.
-Hvad siger du til det? -Ja!
Fragtmandens lastbil var fuld af det lort, som du havde købt med mit kreditkort.
Jeg har jo sagt undskyld.
-Vær sød at stoppe… -Hvordan kunne du købe en motorcykel?
Lægen sagde, det var en enkeltstående episode.
Far, du fortjener ikke en skør datter som mig.
Helt ærligt.
-Du bliver snart rask. -Nej, jeg gør ikke, mor.
Kan du ikke se det?
Måske kunne du prøve lidt hårdere. Når jeg er trist, så ser jeg en sjov film
Stop!
Undskyld.
Tak, fordi I kom.
-Sparker du os allerede ud? -Nej.
I må godt blive.
Udsigten er smuk, og her er en god atmosfære.
Men jeg vil hellere sidde på mit rådne værelse.
Nej, vi går ingen steder.
Så lad mig…
Beklager, men besøgstiden er slut.
-Der er ingen tidsbegrænsning på besøg. -Meget muligt, men…
…hun skal tage sin medicin.
-Hendes propa-noget-lix-indsprøjtning. -Ok.
Jeg har et spørgsmål.
Hvilken medicin? Den har jeg aldrig hørt om.
Vi må hellere til det. Lægerne venter.
Du skal ikke forvente tak. Du er stadig et røvhul.
Det var så lidt, frue.
Du gjorde det for at få min stemme til mødet.
Selvfølgelig. Hvorfor ellers?
Den er til dig.
-Farvel! -Kan du lukke os ud, tak?
Jeg tror ikke mine egne øjne.
Hvorfor giver alle mig det blik?
Det blik, der siger: "Du er skør. Du kan ikke også være far."
Hvem kunne dog… Har du børn?
Nej.
-Hvorfor har du kittel på? -Syge folk går ikke med kittel.
Hendes mors mand mener ikke,
at det er passende, at et lille barn ved, at hendes far er syg.
Giv mig kitlen.
Hold den her.
Den er smuk.
Hvorfor er du så glad?
Ikke for noget.
Er du glad, fordi du tror,
at du kan blive udskrevet, hvis du hjælper Marta?
Ja.
Det er første udkast. Men nu har vi et udgangspunkt.
"Jeg har et spørgsmål. Vær sød at svare.
Hedder du Google? For du har alt, jeg søger efter."
Vil du have, jeg skal ligne et fjols?
Det er humor.
Det skal nok virke. Stol på mig.
Jeg har et spørgsmål…
-Idiot! -Prøv igen.
Jeg har et spørgsmål. Vær sød at svare.
Er du lesbisk?
Nej.
Jeg har et spørgsmål. Vær sød at svare.
Hedder du Google? For du har alt, jeg søger efter.
Nu kan du det udenad, ik'?
-Jo. -Prøv igen uden at læse højt.
Jeg har et spørgsmål. Vær sød at svare.
-Hedder du… -Prøv igen.
Jeg har et spørgsmål. Vær sød at svare.
-Hedder du… -Prøv igen.
Jeg har et…
Et spørgsmål!
Træk vejret.
Sådan. Meget fint. Sig det til mig.
Kan vi ikke holde en pause?
Jo.
Sig mig,
kan folk med Tourette leve et normalt liv?
Ja.
Og?
Man bliver ikke behandlet for Tourette på et psykiatrisk behandlingshjem.
Hvorfor er du her?
Fordi det ikke er let at leve et normalt liv,
når alle griner ad en og stempler en på grund af ens tics.
Kælling!
Jeg lå bare i min seng i tre måneder, og nu er jeg bange for at gå…
…at gå udenfor.
Jeg fik diagnosen depression. Skal vi fortsætte?
Der er han. Kom så.
-Det regner. Det giver uheld. -Det er bedst, når det regner.
-Hvordan det? -Har du ikke set The Notebook?
-Jeg hader romantiske komedier. -Det er ikke en komedie.
Er det ikke? Kælling!
Glem det.
Husk, hvad jeg har sagt. Tro på, at du kan flyve.
-Det nægter jeg at sige. -Så vil du opleve, at du svæver.
Nu gør jeg det.
-Hvor får du det lort fra? -Hey.
Kom så, Marta.
Godt, Marta. Få dem væk.
Venner, kan I give os…
…et øjeblik?
-Er det i orden? -Ok.
Vi ses, Marta.
Afsted med jer. En, to, tre.
Lad dem være alene, tak.
Godt. Sådan, Marta.
Víc…
Víctor, jeg har et spørgsmål. Vær sød at svare.
-Ok. -Hedder du Google?
Nej, hvorfor?
Sådan, du er der næsten.
Du kan godt.
Jeg er ikke med.
Jeg har et spørgsmål. Vær sød at svare. Hedder du…
…Lilje?
Kælling!
-Undskyld. -Der skete ikke noget.
Hvad ville du spørge om?
Nej. Hvad laver hun?
Hvad laver du? Gå tilbage med dig! Vær sød, Marta.
-Gå tilbage. -Marta, vent.
-Hør på mig. -Marta, skat. Vent.
Sig det, som det er, uden omsvøb og laden som om.
Lad være med det. Lyt til mig.
Du skal ikke gøre, hvad andre forventer af dig.
Hvis han kan lide dig, så skal det være for den, du er.
Hvad så?
-Som en tosse. -Som en tosse.
Du er skør!
Kom så, Marta.
Tænk, at jeg sidder klistret til den her sæbeopera.
Du er både pladderromantisk og skør.
Hvad snakker du om?
Víctor, jeg kan lide dig.
Så er det sagt.
Hvad mener du med…
Jeg er ikke med. Hvordan mener du?
Jeg mener, at jeg kan lide dig.
-Jeg er tiltrukket af dig. -Ja. Jeg forstår.
Godt.
Sådan skal det være.
Ok.
Altså…
Jeg kan…
…også godt…
-Jeg føler mig åndssvag. -Nej, jeg er den åndssvage.
-Nej. -Se mig engang.
-Nej, du er ej. -Vi er nogle kønne nogen.
-Griner de? -Det går godt.
-Kom nu. -De griner.
Vent.
Nu kysser jeg dig.
Bare rolig. Jeg…
…har lige børstet tænder.
To gange.
To gange?
Kom så, Marta.
Kom nu.
Og jeg har lige vasket mit tøj på et totimers program.
Det program bruger jeg også. Fedt!
Du må nok hellere hjælpe mig.
Ja!
-Utroligt. -Det var fandens!
-Hun gjorde det! -Jeg sagde det jo!
Længe leve kærligheden!
Vi stemmer på ham ved næste møde, og så kommer vi af med ham.
-Utroligt. -Det er takket være dig.
-Det var teamwork. -Ja, fifty-fifty, ik'?
Skal du noget senere?
Senere? Nej. Hvorfor?
Jeg henter dig kl. 19.
Jeg gjorde det!
De elsker mig. Jeg sagde jo, jeg kunne.
Hvad er der galt?
Hey. Er du ok?
Min ekskone har forbudt mig at se min datter.
Hun siger, det er farligt for hende.
Jeg tror ikke, det var hendes idé, men hendes partners.
-Jeg tager hen og henter hende. -Ok.
-Jeg dræber ham! -Det må du ikke sige.
Nej! Du må ikke falde fra hinanden.
Du må bare komme…
…op med humøret.
Nej.
Vil du være sød at lade mig være alene her på værelset?
For jeg vil helst bare være alene her på værelset.
Selvfølgelig.
Ok, Saúl. Jeg går min vej.
Jeg kan ikke komme op med humøret.
Hans ekskones mand vil ikke have, at han ser sin datter.
Det er ikke rimeligt.
Saúl er en god fyr. Det fortjener han ikke.
Hvad så?
-Hvornår fortæller du mig det? -Hvad?
Hvorfor du er her.
Bipolar lidelse.
-Type 1. -Bipolar?
Betyder det, at du er trist den ene dag og glad den næste?
Ikke helt. Sådan er det for de rapid-cycling bipolare.
Hos mig kommer det og går.
Nogle episoder er depressive og andre euforiske.
-Hvornår fik du din debut? -Hør dig engang.
Du tager hurtigt ved lære.
Jeg var 13.
Jeg var løbet hjemmefra.
Jeg ville til England for at se Pulp og blev fanget på båden.
-Nej! -Helt alene.
Når man har euforiske episoder,
så handler man bare uden at tænke på konsekvenserne.
Og så vågner man op i en krigszone dagen efter.
Man har sprængt en bombe, og folk hader en for det.
Som med din far.
Jeg svinger hans kreditkort, når jeg har optur.
Hvordan er nedturene?
Der er nogle…
…sygdomme, som slår en ihjel.
I dette tilfælde ønsker man at dø.
Festligt!
Da vi mødtes, havde du så en euforisk episode?
-Ja, begyndelsen på en manisk fase. -Betyder manisk euforisk?
Ja.
Jeg er maniodepressiv.
Det var en fantastisk aften. For mig i hvert fald.
Ja.
Også for mig.
Adri, jeg kan ikke lade det her fortsætte.
-Hvad er "det her"? -Det ved du godt.
Det er et mareridt at være sammen med en, som ikke kan styre sine følelser.
Men det lærer du jo.
Det er derfor, du er her.
Du lyder som min mor. Du aner ikke, hvordan det fungerer
Jeg aner det måske ikke, men jeg ved, du kan gøre det.
Hjernen er fandeme helt fantastisk.
Viljen til at få det bedre er stærkere end medicin. Det er bevist.
Slugte du en selvhjælpsbog som barn?
Jeg mener det helt seriøst.
Er du sikker?
Jeg er sikker. 100 procent.
Du er jo fantastisk.
Og du har mesteren ved din side.
Sagen er den…
-Hvad? -Jeg havde det sjovt.
Men det kan ikke fortsætte.
Her. Ryg lortet færdigt.
Pis!
Saúl, for fanden!
Kom så, du kan godt. Det er kun tre etager.
Tre…
…to…
…en…
Fandeme nej!
Carla, jeg har brug for dig.
-Kan du ikke godtage et nej? -Det er ikke det.
Den aften vi mødtes… Hvordan flygtede du?
-Hvad? -Det er Saúl.
Han er gået omkuld.
Kom så.
Kom.
-Han kan ikke være langt væk. -Hvor har du den nøgle fra?
-Jeg kneppede en vagt og stjal den. -Klart.
-Du laver fis. -Kom nu.
Og fjernbetjeningen?
Den tilhører portneren.
Hvorfor har du den?
Du godeste. Ingen kan føle sig sikre her.
Den sidder altid fast. Åbn den.
Hvor er han dog urutineret i at flygte.
Pas på!
-Hvad? -Glem det.
Jeg elsker at køre.
Du må godt køre lidt langsommere.
Hvad? Er du bange?
Nej.
Når jeg kommer ud, vil jeg tage kørekort.
-Du laver sjov, ik'? -Nej.
Carla, stop!
Hold da kæft!
Saúl, stop! Hold op med at opføre dig tosset!
-Saúl! -Saúl, stop.
Hvis du tager hen til din datter, får du hende aldrig mere at se.
Hvis jeg har hende, kan ingen tage hende fra mig.
Du kommer ingen vegne ved at modarbejde dem.
Saúl, lyt til mig. Vær sød at lytte til mig.
-Vær sød at falde ned. -Nej, jeg bliver nødt til…
Jeg ved, du har noget, du skal.
-Nej! Min datter! -Din pige.
Ja, din pige. Jeg ved, at du vil brænde hele verden ned.
-Men det er ikke en udvej. -Nej.
Du vil ikke vågne op i morgen og indse, at du har ødelagt din kæres liv.
Jeg kan ikke tage tilbage uden at have gjort noget først.
-Det kan jeg ikke. -Vi tager ikke tilbage.
Vi vil hjælpe dig, ikke stoppe dig.
Lad os gøre noget, som er tilfredsstillende,
men som du ikke kommer i fængsel for.
Ok?
Det skal virkelig være tilfredsstillende. Jeg er allerede i fængsel!
-Det skal tilfredsstille mig meget. -Meget.
-Det lover jeg.
Meget.
Tak.
Jeg ved ikke…
Hvad skal vi gøre?
Jeg ved det ikke.
Jeg har en idé.
-Er det her? -Ja.
Jeg sikrer mig, at de sover.
Det ser ud, som om de sover. Kom nu. Skynd dig.
Nu.
Er det alt? Tog vi helt herhen for det?
Har du ikke lyst til at gøre sådan her?
Eller…
-Gør dog noget. -Det har jeg gjort.
Det var fandens!
-Var det fint? -Ja!
-Hvordan føles det? -Hvordan har du det?
Jeg har det fantastisk!
Op i røven med ham.
-Sådan skal det være. -Fuck ham.
-Vi må afsted. -Min ekskones mand har vist ikke en bil.
Laver du sjov?
Jeg er diagnosticeret paranoid skizofren.
-Jeg kan jo ikke huske alt, vel? -Det er løgn!
-Er det altid din undskyldning? -Var det tilfredsstillende nok?
-Min bil, I skiderikker! -Løb!
-Pis! -Kom så!
Stop bilen, røvhuller!
Se ham engang.
Han sover som en sten.
Du var god.
Det ved jeg.
Du er så selvglad.
Men ved du hvad?
Jeg er glad for, du sneg dig ind på hospitalet.
Det er rart at have dig der.
Porten.
Vær forsigtig, når du lukker…
Slap af. Han er uforbederlig.
Skal du noget senere?
Behandlingsstedet tillader jo ikke natlige aktiviteter, så nej.
Ingen planer. Medmindre der er et spil poker i gang.
-Jeg vil vise dig noget. -Vi skal først have ham i seng.
Hvis nøgler er det?
Spørg ikke.
Wow.
Kom her.
-Lider du af højdeskræk? -Nej.
Jeg tager tit herop.
Her føles det godt at være alene.
Jeg ville dele det med dig.
Jeg er beæret.
Skal vi sætte os?
Jeg har været tarvelig overfor dig, og alligevel er du her stadig.
Jeg kan jo ikke komme væk.
Mente du det?
Hvad?
At jeg kan få det bedre.
Har jeg sagt det? Hvornår?
-Du er en idiot. -Selvfølgelig kan du det.
-Men du skal virkelig ville det. -Begynder du nu på det pis igen?
"Du skal virkelig ville det."
Selvfølgelig vil jeg det virkelig. Hvordan skulle jeg ikke ville det?
Jeg var så tilfreds…
…indtil du dukkede op og sagde, at jeg kan få alt det,
jeg vil have.
Det kan du også.
Ved du, hvad jeg tror?
Du har fået en forbindelse med en person, og det gør dig perpleks.
Du er bange.
-Nej. -Jo.
Det er derfor, du kun er sammen med folk i én nat. Du er bange for fiasko.
Du sagde, at forhold altid går i stykker.
At det ødelægger alt at lære en at kende. Det passer ikke.
-Jo mere jeg lærer om dig… -Stop.
…des bedre kan jeg lide dig.
Det her er altså et psykiatrisk behandlingssted.
-Tag på hotel. -Beklager, Tina.
-Nej. -Jo.
Det er sidste gang. Giv mig en halv time.
-Det er det. -En halv time?
Hej.
-Vent. -Hvad er der galt?
Jeg tror ikke, jeg kan.
Vi behøver ikke at lave noget.
Jeg vil bare overnatte her.
-Godnat. -Godmorgen er mere passende.
-Jeg skal lige på toilettet. -Ok.
Adrián.
Godmorgen, snuskebasse.
-Op med dig. -Giv mig et øjeblik.
Godmorgen, skatter
Godmorgen, snuttegøj.
-Kom ud af fjerene. -Giv mig lige et øjeblik.
Er der gået et øjeblik?
Kom nu.
-Adri, stå op. -Ok.
-Jeg har lidt travlt. -Ok.
Stå dog op for fanden!
Undskyld.
Undskyld. Jeg har noget, jeg må fortælle dig. Tilgiv mig.
Saúl er allerede oppe, og han spiser al geléen.
Psykisk syge mennesker har en svaghed for gelé.
Vi bliver glade, når vi kan se igennem maden.
Hvorfor kigger du sådan på mig?
-Ikke for noget. Du er bare oppe at køre. -Nej, jeg er ikke.
Jeg er glad!
Takket være dig og al din hjælp. Ser jeg måske syg ud?
Du ser fantastisk ud.
-Virkelig? -Ja.
Vil du se nærmere efter?
Er det ikke lidt tidligt?
Lidt hvad?
Gelé!
Du er noget af et A-menneske.
Kom nu, venner. Frem med goderne, jeg føler mig heldig.
Adri! Jeg har en god idé. Brug dette spil kort.
Det larmer ikke som Carlas pakkede spil kort.
-Ok. Men er Carla ikke sammen med dig? -Nej.
Ingen vil følges med mig.
-Ved du, hvor hun er? -Nej, jeg har ikke set hende i dag.
Jeg henter hende. Giv kort.
Seriøst?
-De skal knalde. -Tak for tilliden.
Carla?
Adri!
Hvad laver du?
Jeg vil vise dig noget.
Man kan se havet bag bjergene. Det er sandt. Kom og se.
-Er du ok? -Jeg har aldrig haft det bedre.
Kom. Du skal se det her.
Det er lige der.
-Tager du din medicin? -Nej.
Jeg har virkelig aldrig haft det bedre.
Du fortalte mig, at jeg kunne gøre det, og nu mærker jeg, at jeg kan.
Takket være dig kan jeg se det. Det er deromme.
Kom herop. Måske kan du også se det.
Kom herhen.
-Havet er lige der. -Kom ned.
-Hov! -Nej. Ok!
Tag det roligt.
For fanden, jeg vil bare dele det med dig. Jeg kan sgu se havet.
Jeg vil have, at du ser det og indser…
Hun har det fint. Det var bare et lille slag.
Hun har ikke taget sin medicin.
Hey.
Hej.
Hvad sker der?
Hvorfor får jeg drop?
Du har ikke fortalt hende det, vel?
Det blev jeg nødt til.
Nej.
Hvem…
Hvem fanden tror du, du er?
-Nej. -Carla, slap af.
-Du har ikke ret til at ødelægge mit liv. -Nej. Sygeplejerske!
Det er din skyld, at jeg må starte forfra. Nej.
Adri, du fortalte mig…
…at jeg kunne gøre det.
Det sagde du.
Jeg vil aldrig se dig igen.
Carla.
Hvad er der galt?
Hvad?
Fortæl ham det.
Din artikel blev udgivet her til morgen.
-For fanden! -Samfundets affald?
-Pigen fra Eksorcisten? -Lad mig forklare.
-Jeg skrev det før… -Stop.
Jeg håber, du har nydt dit eksperiment.
-Nej! -Fuck dig! Og det var ikke min Tourette.
-Vi går et andet sted hen. -Nej.
Han er ynkelig.
Saúl, mand.
SAMFUNDETS AFFALD
Du…
…talte altså sandt.
Jeg må indrømme, at jeg føler mig lidt dum.
Undskyld.
Du har tilladelse til at gå med det samme.
En sidste ting.
Det med Carla.
Det var min skyld.
Ved du, hvorfor jeg er så striks med, hvem der må komme og gå?
For at røvhuller som mig ikke skal snige sig ind?
På en måde, ja.
Men også fordi folk gerne vil hjælpe deres pårørende,
og de tror, de ved hvordan.
Jeg har to bachelorgrader og tre kandidatgrader.
Det er måske svært at tro på, men jeg er ofte mere effektiv
end kærlighed, gode intentioner og billige motiver.
Patienterne indlægges her i håb om, at de får det bedre. Men nej.
Vi lærer dem at leve med det og acceptere sig selv,
og det tager lang tid.
Ja.
Vi lærer dem, at de ikke skal lade, som om de har det bedre for andres skyld.
Det svære ved at have en psykiske lidelse er,
at folk vil have, at du opfører dig, som om du var rask.
Jeg må tilbage til arbejdet.
Det gik da meget godt.
Jeg ved godt, det ikke er tidspunktet.
Jeg bliver forvirret, og jeg ved ikke altid, hvad jeg siger.
Jeg vil bare have, at I har det godt.
Vil din mand synes, det er i orden?
Jeg er ligeglad.
Jeg tror ikke, det her er skidt for hende.
Er det rigtigt, at du er syg?
Må jeg give ham et plaster på?
Det er en god idé.
Glimrende idé.
Nu får du det bedre.
Kom her.
Kom nu her.
Det her er min gode ven.
Han er spion.
Er vi stadig venner?
Ja!
Og jeg ved ikke…
Jeg er måske lidt paranoid, men…
Jeg tror, du havde en finger med i spillet.
Dig og din paranoia. Du er totalt sindssyg.
Det kan jeg hverken be- eller afkræfte.
Er han også skør?
-Sara, skat. -Ja, skat.
Han er også skør.
Han ved det bare ikke selv.
Tak.
Pas på dig selv.
Skat, kan du give mig endnu et plaster på?
Så får jeg det måske bedre dobbelt så hurtigt.
Som du allerede ved,
så lod jeg mig indlægge på et psykiatrisk hospital.
I ved nok ikke, at jeg gjorde det for at redde en pige.
Jeg ville have hende ud derfra. Væk fra tosserne, som hun boede med.
Det tog mig noget tid at fatte det.
Måske fordi det er kompliceret, eller fordi jeg er lidt fatsvag.
Hun havde ikke brug for at blive reddet af en idiotisk prins på den hvide hest.
Jeg vil gerne fortælle hende, at selvom vi ikke kan være sammen,
så vil jeg altid elske hende vanvittigt meget.
Du har nok regnet ud, at jeg ikke er ekspert på området,
men jeg tror, at jeg har lært en smule af mit ophold.
Tak.
Jeg vil gerne fortælle min historie. Måske kan nogen få glæde af den.
"…pigen, jeg ville redde.
Jeg vil gerne fortælle hende, at selvom vi ikke kan være sammen,
så vil jeg altid elske hende vanvittigt meget.
Du godeste, kære Carla.
Hvad?
Det er en værre omgang lort.
Det er ikke lort.
Han mestrer sproget grammatisk og semantisk.
-Epiteterne. -Epiteterne!
Det er smukt.
Smukt? Det er den værste omgang lort, jeg nogensinde har læst.
Hvor skal du hen?
Jeg har en høne at plukke med den idiot. Og du skal med.
-Læs den igen. -Det skal jeg nok.
"Hvis det, jeg har skrevet, giver mening, og hvis det kan hjælpe nogen…"
Vi tager alle afsted.
-Jøsses. -Er du tosset? Går du din vej?
Ja.
Her lærer de os at håndtere os selv.
Men vi skal kunne møde verden, præcis som vi er.
Vi må være klar på det derude, når de en dag løslader os.
-Hun kører op. Hun snakker derudaf. -Litium.
Det er en god idé. Hun har brug for en masse litium.
Masser af litium.
Vi tænkte på…
-Du skal med. Det skylder du mig. -Vi tror, du har dig en episode.
En episode?
Jeg har mig ikke en periode. Jeg er helt klar i hovedet.
For eksempel, Marta,
hvad vil du gøre, næste gang nogen griner af dine tics?
Og du, Víctor, er du klar til en verden fyldt med sæbe-nægtere?
Tina, burde en rigtig prinsesse ikke bo sammen med sit folk?
De bør acceptere hende som deres leder, og de bør indse,
at man godt må være trist.
Uanset om man er en prinsesse, fra pøblen eller en for hvem livet er tungt.
Og Sergio…
-Hvordan har du det? -Mig? Fucking fantastisk!
Kom så.
-Ikke endnu. -Løb!
Hvordan går det, José?
-Vi må aflede dem. -Vi skulle have gjort det i går.
-Hvad nu? -Stress er skidt for min depression.
Hvilken fugl er det?
Fokuser! Vi er midt i en flugt.
-Jeg har en idé. -Hvad?
-Jeg tager mig af det. -Hvor skal du hen? Idiot!
-Du må aldrig glemme mig. -Det lover jeg. Kælling.
Seriøst?
Jeg får et panikanfald.
Du kan prøve at tænke:
"Vi skal alle dø, men ikke i dag." Og træk så vejret.
-Du må ikke være her. -Har du noget sæbe?
-Træk vejret gennem næsen. -Nu.
Jeg tager med dig.
-Jeg skal nok hjælpe. -Hvis hus er det?
-Du har brugt det hele. -Jeg har brugt al min sæbe.
Lilje!
-Hippie! -Taget på fersk gerning.
-Pis. -Hvad har I gang i?
-Vi er straks tilbage. -Hey!
-Sømmet i bund! -Det er farligt!
-Pas på! -Vi har et meget vigtigt ærinde!
-Víctor, jeg tror, jeg elsker dig lidt. -I lige måde, søde!
-Det er sindssygt! -Straks tilbage!
-Ring til politiet! -Jeg kører. Koblingen er lidt tricky.
-Til venstre. -Hvorfor peger du så til højre?
Hurtigt! Efter dem!
En million klik på to dage. Du får drømme til at gå i opfyldelse!
Den mest læste artikel. En million klik på to dage.
Kom og giv mig et kys, tak.
Der er ikke tale om seksuelle krænkelser. Man skal passe på nu om stunder…
-Saúl, stop! -Saúl!
-Hej. -Stop bilen.
-Kom ned. -Nej, lad være!
Rør dig ikke, du slår dig ihjel.
Vi er snart tilbage.
Jeg kan overhale dem og…
-Åh, gud. -Det var et adrenalinkick!
-Du godeste! -Åh, gud!
Fra nu af vil vi udgive artikler,
der fortæller, hvad der egentlig foregår med al den feminisme og alt det pis.
Er I med? Lad os brainstorme.
Makker! Flyt dig for fanden!
-Overhaler de? -Overhal dem ikke!
Først dem, så os. Ellers dør vi.
Hvor har du trukket dit kørekort?
Bil!
Jeg er bøsse!
-Hvad? -Er du bøsse?
Det kan jeg ikke huske. Hvem er I?
-Må jeg overhale dem nu? -Ja.
Tænder for blinklyset, accelererer lidt…
LGBT+-personers rettigheder.
-Hvad? -LGBT+-samfundet.
Bøsserøve!
-De er væk. -Helt ærligt, Rosa!
-De er væk. -Nej, de er lige foran os.
-Jeg kan intet se uden briller. -Bruger du briller?
Siden jeg var 13 år. Jeg går ikke med dem, for jeg ser gammel ud med dem.
Tag venligst dine briller på.
Hvad ellers?
-Genbrug og alt det der… -Økologi.
-Kom med et ord, der… -Forurening. Klimaforandringer.
Klimaforandringer.
-Greta Thunberg. -Hvad?
Nej, ikke klimaforandringer. Ikke noget af det mærkelige.
Pludselig skal vi have fem skraldespande i køkkenet.
Så gør det selv!
Lad mig se. Det er solbriller. Giv mig mine briller.
Muslimer, sorte…
-Immigration. -Det er et must.
Her.
Ja, det er dem. Lad mig se.
Du har ret. Det er dem.
Hvor er der mange ting heromme. -Hvad laver du?
-Smider du papir ud? Seriøst? -Det er ikke i orden.
-Jeg skriver det ned. -Få den væk!
Adri, hvad var det, du gik op i?
Stigmatiseringen af psykiske lidelser.
Det er rigtigt. Tosser!
Nej!
Dit emne.
-Mit emne? -Dit emne.
Hvilket emne?
Ham med ham og med hende og selv med stumtjeneren, du ved.
Nymfomani?
Nymfomaner. Flertal.
-Jeg er ikke… -Nymfomaner. Der er flere end én
Tingene er ikke længere sort-hvide. I dag er der…
Det er mangfoldighed!
-Ud! -Saúl!
-Stop. -Saúl, vær nu sød.
Sengetid.
Nu skal I i seng.
Stop!
Det var sjovt!
-Jeg skal kaste op. -Ikke i bilen, tak!
-Åh, gud. -Hovedet ud ad vinduet.
Piger.
Det er ikke særlig behageligt for Tina og mig bagi.
Du kører elendigt.
Kike, ik'?
Du ved…
For fanden.
Stoffer?
Præcis.
-Forebyggelse. -Nej, ikke forebyggelse.
-Stoffer. -Stoffer.
Stoffer. Den skriver nærmest sig selv.
Ok.
Hallo?
Hvor skal I hen?
Hej. Goddag. Vi skal snakke med Adrián Mallo.
-Har I en aftale? -Nej.
Men Adrián sagde, vi kunne komme, når vi ville.
Han sidder i møde, så det er ikke muligt.
-Selvfølgelig er det det. Hun er med mig. -Og du er?
-Ved du ikke, hvem jeg er? -Nej.
Tilgiv hende. Der er sket en misforståelse.
Jeg er kongelig, ok?
Din chef bliver rasende, hvis du ikke lader os komme ind.
Kongelig?
Vi er inde. Det samme er Spaniens fremtidige dronning.
-Kælling. -Så er det ud!
Rør mig ikke. Jeg er skør.
-Du godeste! -Adri!
Pædofili er i øjeblikket… Det er gak. Hvad har I ellers?
-Adri! -Adri!
-Adrián.
-Adri! -Hørte I ikke, hvad jeg sagde?
Carla?
-Carla. -Adri?
Luk dem ind.
Hvad laver du her? Har de udskrevet dig?
Nej. Så jeg må hellere skynde mig at få det overstået.
Ok. Hvad sker der?
Jeg kan hverken be- eller afkræfte, at det bliver hurtigt. Jeg aner det ikke.
Hvad er det her lort?
Min artikel.
Kunne du ikke lide den?
Det her følelsesporno? Jeg brækkede mig næsten.
Det er, hvad man kan forvente af dette lorteblad.
Vis lidt respekt.
Hvad er der galt?
Hvad der er galt?
Hvorfor skriver du, at vi ikke kan være sammen?
Du sagde, at du aldrig ville se mig igen.
Jeg er sgu da bipolar. Jeg ændrer mening.
Er det sådan du kæmper for mig, dit livs kærlighed?
Det er sgu for lavt.
Det her er, hvad jeg mener om din artikel.
Men Carla…
Et lorteblad af kvalitetspapir.
Og jeg har altså ikke brug for at blive reddet.
-Ikke af dig eller nogen anden. -Det handler den jo om.
Ja, men du har heller ikke brug for, at jeg redder dig fra mig.
Ok, Carla.
Ok, hvad?
Du har ret.
Du skal ikke redde mig fra dig. Jeg vil være sammen med dig.
-Det bliver ikke let. -Det er mit problem.
Ja, men du vil forsøge at lave om på mig.
Og det vil jeg ikke lade dig gøre, for ingen kan lave om på mig.
Jeg elsker dig, som du er.
Der vil være dage, hvor…
…jeg er euforisk uden grund.
Det ved jeg godt.
Og dage, hvor jeg vil dø.
Det ved jeg også.
Og andre dage, hvor…
…jeg vil slå dig ihjel.
Intet problem.
Sagen er den, at der vil være dage,
hvor jeg får så meget lyst til det, at jeg måske gør det.
-Stop! Vent, mener du det? -Det bliver aldrig normalt.
Ja.
Ja til det hele.
Er du skør eller hvad?
Jeg boede engang på et psykiatrisk behandlingshjem.
Næste gang jeg ser nogen, som er trist,
vil jeg ikke bede dem om at smile.
Eller love dem, at det bliver bedre.
Hvis jeg virkelig vil hjælpe,
så fortæller jeg dem,
at selvom jeg ikke kan forstå, hvad der er galt,
så vil jeg være der for dem.
Du må godt komme med ind.
Nej!
Vent lidt.
Undskyld, har du en kuglepen?
Tak.
Det er 639-351-011.
Carla.
Så glemmer du det ikke.
Det var det, du ville, ik'?
At komme ind…
…få mit nummer og…
…gå igen.
-Jeg ringer, så snart de lukker dig ud. -Ok.
-Farvel. -Farvel.
Tekster af: Philip Olsen