Downloaded from YTS.MX
PŮVODNÍ FILM NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Myslím, že to je tady.
Máš ty prachy?
V kapse.
Neukazuj to. Chceš, aby nás okradli?
Má to být ve třetím patře.
Zaklepej na dveře s čičinou.
Jo, ale já nevím, třeba se nemusíme sjíždět koksem.
Dneska se bez něj obejdeme, ne?
S tím teda nesouhlasím.
Pomáhá mi to balit ženské. Bez něj nevíme, co říkat.
Ale já bych měl radši klidný večer.
Musím se učit na zítřejší písemku.
Fajn. Dej mi ty prachy.
Zase si poradím sám. Hej, klídek!
- Ty šašku! Bacha. - Rozbiju ti hubu! Kreténe!
Radši půjdu s tebou.
Ne. Zůstaň dole, nebo nás nebudou respektovat.
Uvidíme, jak budeš vypadat, až tě vezmu na měsíc k sobě.
- Ano. - Rozumíš?
Dobrý večer.
PODLE PŮVODNÍHO SERIÁLU KEN & RYU
Pomozte mi, prosím!
- Prosím, pomozte mi! Ne! - Ne, děkuju.
Omlouvám se. Mrzí mě to.
Drž hubu!
Ty jsi Koksák?
Teď mě poslouchej! Pozorně.
Neměl jsem páru, že seš slepej, přísahám. Jo, vyhonil jsem tvýmu labradorovi. A rád.
Ale vyjel po mně on!
- Co? - Můžeme si to vyřídit!
Bereš to, Jafare? Jo?
Kurva, jmenuju se Grégoire a žádnýho psa nemám!
A kurva!
Sorry, kámo. S tím tvým ksichtem jak dýně jsem měl vědět, že to nejseš ty.
Cos potřeboval?
Chtěl jsem koupit trochu koksu, ale to je dobrý.
Co to meleš?
Vyrušíš mě, když klátím svou lednici, a pak vycouváš?
Netušil jsem.
Taky mám momentálně nejlepší koks v Paříži.
Fakt?
- Vidím, že to žereš! - No jo.
- Pojď sem, ty hrabáči. - Jo.
Kecni si na gauč.
- Chceš vyhulit od lednice? - To je dobrý.
Tvoje škoda. Je to pořádná ženská.
Taky mám otázku.
- Jo? - Máš skutečný zuby, nebo je to vtip?
To jsou moje zuby.
Sakra, to je pecka! Takový bych taky bral!
Víš, co bych udělal?
- Ne. - Do těch mezer bych dal buráky.
Můžu to pak zkusit?
Proč ne? Ale potřebuješ buráky.
Neboj. Něco najdeme.
Tady máš, šťastlivče! Colombiana!
- Nana! - Ale musím tě varovat.
Urve ti to frňák!
- Můžu to koštovat, než zmizím? - Jasně, kámo. Jako doma.
Vypadáš tak dobře, až mě to sere!
- Fešáku! - To jo.
Ty krystaly jsou šílený!
To je rybí šupina, ne?
Chápu.
Mám před sebou odborníka!
- Dobrá změna! - Chceš malou?
Tlustou! Chci lajnu pro pořádnýho chlapa!
- Tak jo. - Pořádnou lajnu!
Tady.
Co to děláš? Říkal jsem pořádnou.
To je pořádná lajna!
Šílenče!
S prasečí čelistí.
Máš i kartu, teda.
Seš vybavenej. Hele.
Udělám ti brčko.
Na, synu. Dej si!
Tak co?
To je nářez!
Koksáku? Má mi týct krev z nosu?
No jasně!
Trefils sliznici, ty vole!
Hlavně že děláš chytrýho! „To je rybí šupina.“
Ryba je tady jen jedna a teče jí červená!
Ty pako! Na. Utři si to.
Já tu sádru žeru!
Co děláš? Nepřemejšlej, kámo! Kazí ti to rauš!
Takhle budeš mít špatnej trip.
Myslím, že už ho mám.
Augustine?
- Drž hubu, sakra! - To je Jafar?
To bude Jafar, brácho.
Neboj, jsem tady.
POZOR ZLÁ ČIČINA!
- Kdo tam? - Protidrogový, ty parchante. Otevři!
No jo…
Kdo tě zmlátil?
Hni sebou!
Vypadá to jak hemoroid, kámo!
Další zahozenej den.
Ale nezačal tak hrozně.
Včera večer jsem padl na kočku z nóbl čtvrti.
Řádili jsme celou noc.
Detaily vynechám.
Najednou šlápnu do starýho psího hovna.
Podívám se na něj, jak je rozpláclý na mý botě a říkám si:
„Když ho zabalím do celofánu, bude vypadat jako matroš.“
Posbíral jsem pár dalších a vyrazil do 16. obvodu.
Rvali mi je z ruky.
Ti pracháči na to skočili. Bylo to šílený.
Pak jsem narazil na tamní prudilky. Skupinu buržoustek.
Dělej, jsou tady poldové!
Na to seru. Můžu si sáhnout?
Jim nic neuteče.
Počkej. To je hovno?
Ne.
Chce mi prodat hovno?
Kdo myslíš, že jsem?
Pak se otočím…
A vyrazí na mě tucet mlátiček.
- To myslíš vážně? - Táhněte, nebo vám upravím fasádu!
Varuju tě, brácha umí judo.
To tě odnaučí podvádět lidi z nóbl čtvrti.
Počkej, až na ně zase padnu!
Boháči!
To myslíš vážně? Z tohohles udělal brčko?
- Co je? - Copak neumíš číst?
Jasně že ne! Nechodil jsem do školy.
Pro mě to jsou hieroglyfy. Co se tam píše?
To je pozvánka na svatbu mý ségry.
Budou tam samý šlapky. Každej tam bude balit.
- Já si ani nemůžu dovolit kvádro. - Šlapky a pracháči? Tam musíme.
Nežere tě trávit každej den s pakama, jako je tenhle?
Sakra. Vypadá jak předávkovanej Tučňák.
Tučňák z Batmana, ne?
Děsí mě. Budu z něj mít noční můry.
Víš co… To kvádro ti zaplatím.
Ty seš nejlepší, parťáku.
Drobný si nech.
- Tak jdeme, brácho. - Co uděláme s tou tvou frčkou?
Nevidíš, že je v ráji?
Nech ho. Vidí twerkující prasata.
Ty vždycky chytneš ty divný.
Je to jen starej loser.
Tys ho ošulil?
- To je tvoje ségra? - Jo, nevlastní. Máme stejnou mámu.
Tvůj táta musí bejt hnusnej.
- Sakra, nedošlo mi, koho si Zlatana bere. - Co to je za kreténa?
Ty neznáš Arsèna von Lepka?
- Ne. - Vysvětlím ti to.
Pochází z velké rodiny
v pekárenském průmyslu.
Ale bokem dělá levárny.
Kámoš Majid s ním obchodoval.
- A pokusil se ho podfouknout. - Sakra!
Arsène byl bez sebe vzteky.
Vzal ho do tý pekárny. Srazil ho na zem, pořádně ho prohnětl
a hodil ho do pece.
Majid se prý propekl jako máslový rohlík.
Ano.
Beru.
Jo, beru.
Prohlašuji vás za manžele.
Ať žije nevěsta!
A je to, mám ho v hrsti!
Je po něm!
Gratuluji, pane Bezlepku. Prince Al Walou vás moc rád poznává.
Taková čest!
Zařídil jsem, abyste večer seděl u mého stolu
a mohli jsme obchodovat.
Vypadáš skvěle, zlato, bylo to úžasné.
Tys nefotil?
Byl jsem oslněn tvou krásou.
Tak k čemu tady jsi?
Prosím o vaši pozornost.
Shromážděte se kolem novomanželů na rodinné foto.
Proč se tak stydíš? Běž!
Seš rodina, ne?
- Něco jsem ti ještě neřekl. - Co?
Moje máma měla děti, jen aby na nich vydělala.
Když viděla můj ksicht, bylo jí jasný, že princeznu neklofnu.
To dává smysl.
Není moje žena krásná?
Znáte ty dva hastroše?
V životě jsem je neviděl.
Běž se jich zbavit.
Tvoje máma je ta, co leze do zadku těm Arabům?
Táta ji přesvědčil, že je alžírský magnát s plynem.
Když jí došlo, že plyn akorát vypouští pod peřinou, dlouho s ním nezůstala.
Pod peřinou?
Podvodník po tátovi.
No jasně!
Můžeme? Výborně.
Ale tvoje ségra je kočka.
Sorry, chlape.
Hej, zmiz odsud!
Nech mě!
- Co si myslíš, že děláš? - Ale to focení…
Mluvím s tebou!
Paní von Lepek, Arsène, mi poručil je vykopnout.
- To jako vážně? Arsène, pojď sem! - Minutku, Zoozoo. Fotíme se.
To si nech! Jak můžeš takhle zacházet s mým bratrem?
Ne, já…
Nekoktej! Mám chuť ti jednu natáhnout!
Co říkala?
Dobré, kámo? Bavíš se? Je…
Odpal, nech nás.
Zůstaňte, kde jste.
Pojď se vyfotit.
- Máš mě pustit. Hedi! - Nejsi rodina.
Super! Blíž. A úsměv.
Nebudu obchodovat s mužem, kterému nadává žena do sviní.
- K čertu s ním. - Sýr!
A je to, zlatíčka! Děkuji všem!
Bravo!
Jak se ti vede?
Znáš mě, mám pár fušek.
- Takže jsi na tom pořád špatně? - Jo, je to hrůza.
Neboj, něco ti zařídím u Arsèna.
Mám ho v hrsti, ani nevíš jak. Ani nepodepsal předmanželskou smlouvu.
- Vážně? - Není připravenej!
To je moje sestřička! Páni…
Nepředstavíš mě sestře?
Vypadni, sakra! Mluvím se ségrou!
- Tak takhle ty. - Zlato?
Vím, jak mi to můžeš vynahradit.
Von Lepek, spíš von Kretén!
Co chceš?
- Koksáku! - Naser si.
- Zase obchodujeme, kámo! - Nejsem tvůj kámoš!
- Ty a tvoje sedmimílový boty. - Brácho, co se děje?
To myslíš vážně? Chtěl jsem, abys mě představil svý sexy ségře.
Jela po mně.
Tvářil jsem se roztomile. Chtěl jsem obejmout.
A ty mě vyhodíš jak pobudu? Naser si, kreténe!
Poslouchej mě!
Arsène mi nabídl… Vlastně nám nabídl, že můžeme prodávat jeho trávu.
Po jeho svatební cestě se máme sejít.
- Má skvělou trávu. - To je fuk, já nehulím.
Říkám ti, že jsme zpátky v kole. Seš můj brácha, nebo ne?
Rozbolí mě z tebe hlava.
Seš můj jedinej kámoš, nikdy tě nezklamu.
Vlastně tě varuju.
Poslední, co uvidíš, než vypustíš duši, bude můj arabskej ksicht.
Co myslíš? Ty uvidíš zas můj!
Ty už seš jednou nohou v hrobě.
Za půl roku budeš balit špeky s Belzebubem.
Ty zmrde!
Šlápl jsem si do psího hovna. Strašně to smrdí.
Ten loser je ještě tady!
Greggíčku! Užil sis ten trip?
Vůbec. Bylo to hrozný.
Myslel jsem, že zdechnu.
Viděl jsem světlo na konci tunelu.
Nic horšího jsem v životě nezažil.
- Tys mu ale dal! - Ani na mě nepočká! Zlobivej hoch!
Tu sračku nešňupej!
Ty ten rauš nechápeš.
- Vždyť v tom není žádnej koks. - Trochu jo.
Vážně? Hej, trochu mi nech.
Arsène! Jaká byla cesta?
Líbánky? Byly úžasné.
Zlatana mě dohání k šílenství.
Jen jsme tam přijeli, oblékla si takové negližé.
Detaily nepotřebuju.
Měla v něm dokonalý zadek.
Nemusím ti to popisovat. Svou sestru znáš.
Chápu to.
Zatlačila mě ke zdi a začala na mně rajtovat.
Hej!
Říkal, že detaily nepotřebuje! Seš hluchej?
Co se do toho pleteš? To je mezi rodinou! Tebe se to netejká!
Moc se omlouvám. Říkal jsi, že na tobě sestra rajtovala…
Ty jsi největší patolízal na světě! To je hrůza!
To stačí! Už tě mám dost.
Nebudeš ani v mý síti, jasný?
Tvoje síť plná pobudů mě nezajímá.
A napráskám tě.
- Cože? - Napráskám!
Jeho s tím prasečím ksichtem! Všechny!
Cože uděláš?
Na koho že budeš práskat? Co? Přestaneš se mi srát do života?
- Ty luskounojebe! - Vezmu tě do kšeftů a ty mi děláš ostudu?
Na to ti seru! S tvou sestrou bych měl bejt já.
Tak jo… Pongu, na tu trávu zapomeň.
Nic jim nedám. Ti dva pitomci mi jen zavaří.
To je úleva, protože jsem procházel účty.
S tou svatbou, líbánkami a zkaženým obchodem s Araby…
Neboj, Pongu, mám plán.
Přehodnotíme naši komunikační strategii.
Vzpomínáš na staré časy? Máma byla na obalu sušenek.
Odteď tam bude moje žena.
Chci, aby Zlatana byla nová múza našich čokoládových sušenek!
Počkat, chcete dát její tvář na obal Nutc'h?
No a? Myslíš, že není hodná mých sušenek?
Co to děláš?
Dáš tu trávu mému bratrovi?
Nevím, jestli sis všimla, zlato, ale mluvím s Pongem.
Všechno připravujeme.
Ale musíme to udělat pořádně.
Tak sebou hoďte!
Dobrá. Fajn.
- Dej jim deset kilo. - Ani náhodou!
Když to takhle půjde dál, řítíme se ke zkáze.
Cítím to.
Tos očichával, když jsem vešel?
- Ne. - Dej mi deset kilo, ty nechutný blázne.
Mám jim dát Mojo Mango?
Ani náhodou, Zeub Zebi bude stačit.
A umyj si ruce!
Páni!
Tahle tráva je super, Arsène!
Nebudeš litovat.
To není problém, jsme rodina.
Dík. Hej, vezmi ty pytle.
To mám vážně pózovat s těma koláčkama? Umíš si to představit?
Rozhodně si tě umím představit. Bude to bomba.
Arsène za to chce zaplatit balík.
Bude to paráda. Už jsem vymyslel slogan. „Není to jen obyčejná Nutch'enka!“
- Dobrý ne? - Jo.
Viděl jsem pokoj pro tebe ve vile.
- Dám tam fotoateliér, bude to pecka. - Fakt?
Budeme se tam poflakovat. Dobrý, ne?
- Ty vážně myslíš jen na sebe. - Proč to říkáš?
Nech toho. Mám tě prokouknutýho, ty slizoune.
Ale víš co?
Já tu vaši blbou reklamu udělám. Stejně nemám co na práci.
Není blbá. To bych ti neudělal.
Ségra, hele. Vážně jsi nám pomohla.
To je neuvěřitelný. Ten škrt!
Mimochodem, Koksák, můj parťák.
- Otevři oči. Nevidíš, že ti dal seno? - Cože?
Chceš vlastní síť, a už teď se necháš ochcat.
Arsène, vezmi si tu Zeub Zebi zpátky a naval Mojo Mango!
- Běž. - Ta zlatokopka všechno posere!
- Cos to říkal? - Že ji hned přinesu!
Padej!
- Jak tu trávu dostaneš zpátky do Paříže? - Vlakem, ale Koksák by nás moh prozradit.
Moment, lásko moje, neříkal jsi, že máš v garáži SUV,
s kterým nevíš, co dělat?
- Brzy si splníme všechny sny. - Půjdeš na plastiku nosu?
- Slyšels o únikových hrách? - Ne. Co to je?
- Běloši po tom blázní. - Jo.
Zamknou tě v místnosti a dají ti nápovědy, jak utéct.
Inspiroval jsem se a přidal drsnější prvky.
Představ si to.
Šest ráno a ty spíš jak mimino.
Osm ranařů v policejních uniformách ti vyrazí dveře beranidlem.
Hodí tě do cely s vězni, co tě chtěj pobodat,
a tvým úkolem je utýct jakkoli můžeš, aniž by tě chytili.
A říkám tomu…
Únik z lochu, hochu.
Nelíbí se ti to?
Lidi ti maj platit, že je hodíš do lochu?
Jo.
To máš pěkně pošahanej sen.
Zmlkni, aspoň nějakej mám.
- Já taky jeden mám. - Tak mi ho řekni.
Ojet tvou sestru, kámo!
Chci jí nacpat ksicht mezi půlky a celý to tam očuchat.
Teď se kasáš.
Ale před Zlatanou máš z koulí rozinky.
- Co to je? - Kurva, celníci.
Klid. Nech to na mně.
- Je po nás. - Ten policajt vypadá jak debil.
- Dobrý večer. - Pánové.
Dobrý večer.
- Dobrý večer, pane. - Celní správa.
Řidičský průkaz a registraci.
Pospěšte si, prosím. Děkuji.
- Jste Myriam Belkacem? - To jsem.
- Vy to nepoznáte? - Děláte si legraci?
- Proč tu máte tolik kouře? - Něco je s topením.
Co s ním je? Je to feťák?
- Ten byl dobrej! - S vámi je ale sranda!
Vystupte si. Provedeme prohlídku. Ten se ti líbí jak, Gargameli?
- Vystupte. Pohyb. - Ten první byl vtipnější.
Pohyb.
Propána! Moje louboutinky!
Říkám ani hnout.
Měl bych vás varovat.
V kufru najdete trávu.
Ale nebojte.
Je z čokolády.
Tadá!
To je ale prdelka.
To není čokoláda.
Není to čokoláda.
Ta rána taky ne.
Jaká rána?
Tahle, ty parchante!
- Viděls, jak jsem mu naložil? - Je úplně tuhej!
Musíme podpálit to auto, určitě mají SPZ!
Kde jsi včera skončil?
Viděls mě s mou malou Yasminou?
Je tak sexy.
- Ojel jsem ji! - S tím stařeckým ksichtem?
Jak to myslíš?
Pamatujete si, kde máte bejt?
Já oslovím zákazníky a ty je obsloužíš.
Mám bejt zavřenej doma, když budeš flirtovat venku?
Kdepak. Budeme se střídat po týdnu.
Neměň mi plány.
Proč to plánuješ ty?
- Protože ty seš pako. - Já jsem pako?
Jo, dělej, co řeknu!
- Tohles mi taky poručil? - Co?
Jsem pako?
Budeme se střídat?
Cokoli chceš, brácho.
- To je lepší. - Uklidni se.
- Nemusíš se rozčilovat. - Tak neříkej, že jsem pako.
Mazej nahoru.
Takže jsem na řadě první?
Tohle je první den, takže jo.
Kdy se vyměníme?
Dám ti vědět týden dopředu, neboj.
- Tak jo. - Dobrý?
- Jo. Dej mi vědět. - Parťáku!
Debil jeden!
Takže, Ibro a Lassi, postavte se na roh a sbírejte losery, co jdou kolem.
Seš vtipnej.
Převálcoval tě tvůj kámoš ve spoďárách a myslíš, že si od tebe necháme poroučet?
Odpal. Je to magor.
Mazej tamhle. Nebo nechceš svý prachy, ty zmetku?
To samý platí pro tebe. Mazej na druhej roh. Pohyb.
Ty už koukám hulíš, brácho.
- Čau, hrdličky. - Ahoj.
- Nedáte si něco? - Jo.
Běžte nahoru a kámoš Koksák vám něco dá.
Nezůstaneš chvíli se mnou? Pohraju si s tvýma koulema.
To myslíš vážně?
- Zůstaň tady. - Pusť to! Jsi magor.
Mazej, než ti načechrám tu trvalou. Myslíš, že nemám kámoše?
Jdu si hledat práci, babi!
Edwigei!
Koksáku. Jak je?
Kam jdeš tak vyšňořenej?
Mám pracovní pohovor.
- Když už se mnou nepečeš, tak se ti daří? - No jo.
Kde to máš?
Ralph Lauren, na Montaigne Avenue. Hledají manažera.
To je dobrý.
Hele. Ušetřím tě životního trapasu.
S tím tvým padělkem Ralpha Lo' ze Zimbabwe,
levnýma džínama a ksichtem jak vytahaná fusekle
neuděláš jedinej krok do obchodu,
než tě vedoucí kopne do žeber.
Budeš zkroucenej jako ten kůň na triku.
O čem to mluvíš, brácho?
S Hedim teď máme suprovou trávu.
Jo?
Jo, je to… Tojo Bongo!
Tojo Bongo? To je nejlepší tráva!
Chtěls práci? Jednu pro tebe mám.
- Díky, Koksáku. Jsi nejlepší. - Si piš.
My nediskriminujeme kvůli ksichtu.
Páni. Ty psí oči a šedý tváře
mě vždycky dostanou.
Vyhráls. Jdu ti koupit kebab.
- Díky. - Musím tě varovat.
Hranolky jsou pro tvýho koně.
Ten parchant potřebuje posilnit!
Huguette! Pořád makáš?
Jako nikdy, brácho!
Dej za mě pusu Krillinovi.
Neboj, kámo.
Přinesu ti limču!
Mám Mojo Mango, která ti roztáhne řiť tak akorát.
Běžte, kámoši.
Ve třetím patře se ptejte po Koksákovi. Vypadá drsně.
Oba jste nabušený, tak si budete rozumět.
Pojďte! Chcete matroš?
Nezapomeňte ten kód.
Tohle je sračka.
Tamhle si kupte Mojo Mango.
No tak, makej! Čum!
Dobře. Nacpali jste si to do prdele.
No tak. Co jsem to říkal?
Běž se podívat za Koksákem, kolik jsme vydělali.
Běž si sám.
Co si o sobě myslíš?
Hej. Hedi chce vědět, kolik jsme vydělali.
Chce prachy z dneška.
Chce je hned?
Tak dělej, chlape.
Co máš za problém? Mám ti zlomit nos?
Kolik tam je?
Nevím, ale hodně. Buď s tím opatrnej.
- Dělej. - Počkej!
Nechápu to. Kde je Hedi?
Dole. Zanesu mu to.
Jo, ale já tě neznám. Nikdy jsem tě neviděl.
Já tebe taky ne, ale poznám, že seš dobrej.
Je to vidět. Zítra se sejdeme. V sedm ráno hrajeme fotbal na staďáku.
Rozhodně jsem pro fotbal, ale vysvětlím to.
Zaskakuji za Koksáka, který mi šel pro kebab.
Když se něco stane, mám malér a on mě zabije.
- Mám jít pro Hediho? - Ano, prosím.
Je to lepší? Dojdu pro něj.
Uhni!
- Já nic, to ten druhej. Ani ho neznám. - Znáš nějakýho Koksáka?
Třetí patro nalevo.
Nevidím! Kde je třetí patro nalevo?
Vezmu tě tam.
Chcete mi dát svý číslo?
Dělám i roznášku do domu.
Napiš si to.
Vezmu nějaký dobrý pití a pokecáme.
Uděláme to mezi dveřmi. To mi stačí.
Mezi dveřma. V pohodě.
Seš v pohodě?
Dáš mi 50?
Ty šašku!
Ty vole, to je bazuka!
Utíkejte, vy zmrdi!
Já taky.
Kurva!
Kam běžíš? Vrať se! Hej, vrať se!
Vrať se, ty par…
- Sakra! - Něco potřebuješ, kámo?
Ty jsi Koksák?
To je skutečná bazuka?
Nevím, Koksáku. Co myslíš?
Já nejsem…
To je za to, žes vyhonil Klenotovi, hajzle.
Rytmus mejch nohou, když se o mě otírá.
Nemůžu se zodpovídat za svý činy
na parketě, vezmu si ji na střeše…
To jsem zase propásl Jafara?
Co? Ty víš, kdo to udělal?
Ne, brácho. Pořád se míjíme. Tohle přehnal.
Co řeknu Arsènovi?
- Kdes sakra byl? - Šel jsem Edwigeovi pro kebab.
To ne.
Ten hajzl zabil Edwigea.
Moji ponožtičku. Můj šedivý ksichtíku.
Pojď sem.
„Chtěl jsem bejt manažer u Ralpha Laurena. Nechtěli mě, páč mám ksicht jak fusekli.
Ale teď, když žádnej nemám,
nebudou mě diskriminovat kvůli ksichtu.
Třeba mám šanci.“
Miluju tohohle skrčka.
Právě nám ukradli trávu. Tvůj bejvák vyhořel.
A ty tu blbneš s Edwigem!
Je to můj bejvák a můžu si dělat, co chci.
„Má pravdu, naser si, máti.“
Ticho. Ten kebab si vychutnáš.
Kurva. Poldové.
Poldové, kurva!
- Jdeme na střechu! - Sakra!
Dělej, ty loudo, poběž!
Co to sakra děláš?
Co to je za bordel?
Šéfe!
Asi jsem vymyslel, jak oživit náš obchod.
Budeme vyrábět…
vietnamské rolky plněné…
extází!
Říkám jim…
Jak?
Roltázky!
V sobotu večer nemusíme zavírat pekárny.
Děcka se k nám přijdou nadlábnout, než vyrazí pařit.
- A budou sjetý na rolkách. - Vyhoď to svinstvo a padej od mé pece!
Běž!
Promiňte, šéfe.
Byl to jen nápad.
Své nápady si můžeš strčit, kam si rád strkáš prsty.
Hedi! To je překvapení!
- Jak se vede, Arsène? - Na.
Jsi zpátky nějak brzy, dobrá práce!
- Říkala ti Zlatana o tom SUV? - Co mi měla říct?
Ochutnej, no tak. Našel jsem kupce. Potřebuji ho zpátky.
Měl jsem s ním takový problém.
Šli po nás celníci. Podařilo se nám utéct. Ale neboj, to auto jsem zapálil v lese.
Nezjistí, že bylo tvoje.
To je tvůj recept?
Jo, to je dobrý.
Zatřes zadkem, vytváří to odrazy.
Nádhera. Jsi jak emotikon.
Vypadněte z mého domu, vy pitomci!
- Arsène, všechno jsi zkazil! - Drž hubu!
- Jo. - Zlatano, řeknu ti to jasně.
Už je ve své vile nikdy nechci.
Přestaň se rozčilovat. Nemáš váhu.
Kvůli nim jsem právě přišel o SUV a deset kilo trávy.
Mám důvod se zlobit! Nemyslíš?
Počkat. SUV a deset kilo. Co to pro tebe je?
„Pana Arsèna von Lepka, drogového barona a krále pečiva.“
Panikaříš kvůli autu a deseti kilům.
- Ne. - Takže jsi na mizině.
To mi chceš říct? Jsi na mizině?
- Ne. - Zčervenal jsi. Na všechno zapomenu.
Na tvůj ksicht, svatbu, ty podělaný Nutc'h! Zmiz odsud!
Ne, ale… Počkej, zlato!
Pusť mě!
Tak jo… Máš pravdu, je to tak.
Auto a trocha trávy není konec světa.
Řeknu Pongovi, ať jim dá deset kilo. Tím se to spraví, ne?
Ale nebylo by lepší 20 kilo?
Jak by se mohl postavit na nohy? Nemůže pracovat zadarmo.
- To ne. - Ne.
- Hedi. - Jo?
- Jdeme pro to. - Jasně.
To je dobrý, protože minule to bylo málo.
Nelžu.
Arsène, jaký auta ti zbývají?
Protože to SUV byla kraksna.
Ani nemělo klima…
Tak hele, nechávám to plavat jen proto,
že jsem blázen do tvé sestry. Je moje královna!
To mi došlo.
„Jo, to mi došlo.“
Ještě jednou to poděláš, a přísahám, že ti ufiknu koule.
Udělám z nich větrníky s karamelovou polevou.
- Jasné? - Ano!
Teď půjdeš pro svého kámoše.
Dám vám tu trávu a vypadnete!
Slibuju, že tě už nezklamu.
Dík, Arsène!
Zasranej les!
Co děláš?
S tvojí ségrou jsme se skvěle bavili, než jsi přišel. Byla to pecka!
Vážně?
Měli bysme jít na večeři ve třech. Co myslíš?
Fakt? To beru, brácho!
Jo, bereš?
Kurva!
Zatímco ses nakrucoval před mojí ségrou,
ten parchant von Lepek mi chtěl ufiknout koule!
Tak mě neser!
Drž hubu a nes ty pytle!
Byla to pecka.
Parťáku, jsem grogy. Můžeme si někoho stopnout?
Myslíš, že ve tři ráno
někdo zastaví takovým ksichtům s 20 kilama trávy?
Myslíš, že seš ve filmu, nebo co?
Čau, cukrouši. Neztratili jste se náhodou?
Můžu vás někam hodit?
Hoď sebou, parťáku.
- Ty jdeš dopředu! - Dobře.
Takže jste měli jen samou smůlu.
Jo, myslím, že jsem prokletej.
To je něco.
Připomínáš mi jednoho z mých bývalých.
Abdel-Krim. Karamelový krasavec z Maroka
se stejně svůdnýma očima, jako máš ty.
Hoši, jestli nemáte kam jít, není to problém.
Můžete přespat u mě.
Vážně, Yvonne…
nebudu lhát. Vážně by mi to pomohlo.
To nic. Víš, já žiju sama,
takže jsem vděčná za společnost.
Mojo Mango je dobrá, co?
Jestli je dobrá?
Jsem totálně zhulená.
Nic nevidím.
Ta Manjo, Manjo Jango je skvělá!
Vrať mi tu Mojo Mango, začínáš bejt divná.
Ne, tohle teda není v pohodě. Není.
Zlatano?
Jsi to ty?
Odstrkuješ mě, ale já vím, co chceš.
Pojď sem, lásko.
Nech toho!
Yvonne?
Yvonne…
Yvonne?
Hej, Vonnie!
Vylekal jsi mě.
Myslela jsem, že mě přišel unést pirát.
Chceš mi ubalit jointa?
Chci?
- Ne… - Jo, chci.
- Myslel jsem jointa. - Rozhodně chci!
Ne, Vonnie!
Co se děje?
Vypadáš zadumaně.
Tobě se to nelíbilo?
Jasně že jo. Bylo to super.
Jen si říkám, že nemůžu s tou trávou opakovat stejný chyby.
Jo. Musíš pracovat s lidmi, co tě respektují.
S gremlinama jsem skončil.
Proč si nevybereš lidi, co vypadají nevinně?
Policie je nebude podezírat.
Slušní lidé tě nebudou chtít okrást.
- Chápeš? - Ne. Víš co?
Vyberu si lidi, co vypadají jako loseři a poldové je nechytí.
Ty budou makat.
Chápeš?
To je skvělý nápad.
- Myslíš? - Rozhodně.
Hele, Vonnie…
Mohla by sis lehnout jinak? Takhle nemůžu přemýšlet.
Přestaň!
- To není pravda. - Ale je.
- Není. - Víš co? Seru na obchod.
Probereme to ráno.
Zlato!
Předtím jsi vypotřeboval lubrikant.
Mojo Mango mě vysušuje.
A taky ti z ní měkne, co?
Dovolte mi se představit. Jmenuju se Hedi a jsem váš novej šéf.
Tohle je Koksák, moje číslo dvě.
Odkdy jsem druhej?
Jsi moje pravá ruka.
Pravá ruka ti jednu natáhne, moc nemachruj. Vypadáš jak Albánec.
Kde jsem to byl?
Yvonne, co jsem měl říct?
Není moc chytrý, že?
Máš jim říct, že když všichni patří pod odvětví…
Jasně. Ticho, už si vzpomínám.
Všichni patříte pod odvětví.
Takže tvoříte… takovej strom.
A nikdo vás nespálí.
Je to takovej nehořlavej strom.
Pardon.
Mohla bych přerušit ten zábavný vtip?
To nemůžeš.
Můžu, protože nechápeme, co říkáš.
„Nehořlavý strom?“ To budeš vysazovat les? Nechápu to.
- Nikdo to nepochopil? - No…
Je to metafora.
- Kdo? - Kdo to?
Proboha živýho.
- Tak jo, Yvonne, vysvětlíš jim to? - Dobře.
Kdo je ta metafora?
Zlatíčka, je to prosté.
Vybrali jsme si vás proto, že každý z vás má specifické zaměření.
Hned tomu rozumím líp.
Grégoire a Augustine, protože chodíte na vysokou,
budete pracovat v odvětví…
- Studentů. - Ano.
- To je ta větev, o který jsem mluvil. - Jo, super. Dobrá práce.
A Gildas… Chlapák Gildas. Jsi nezaměstnaný.
Jo.
Můžeš využít své schůzky na úřadu práce k vytvoření sítě nezaměstnaných lidí.
Dobře.
Také jsme pro tebe nabalili malé balíčky po dvou eurech.
- Dobrý nápad. - Já vím.
Ale bacha na to, jak se oblíkáš.
Vypadáš jak pedofil.
Musím přiznat, že to není…
Mně se to líbí. Kraťasy s kapsama, ponožky a sandály.
A naše milá Alice.
Protože jsi malířka, no… nemusím ti to malovat dopodrobna.
Nejsem jen malířka.
- Také vystupuji. - Přestaň se smát.
Vlastně mám galerii, kde pracuji s tanečníky,
někdy s žongléry… Kdokoli chce přijít. Je to jako…
Její život nikoho nezajímá.
Nezajímá.
Každému z vás dám telefon.
S Hedim vám budeme volat. Pro zboží přijdete sem.
- Dobře. - Jasné?
A nebojte. Všechno zapíšu.
Všechno zapíše, tak se mě nepokoušejte ochcat!
Proč křičí?
- Běžte, vypadněte z mýho bytu! - Nemachruj! Nejsi šéf!
- Klid. - Pracky pryč!
Děláš před nima chytrýho.
- Nechal jsem se unýst. - Nech mě!
MOJO MANGO 200% SPOKOJENOST - KUPTE
JDI ZA SVÝM SNEM
HLEDÁM PRÁCI… MÁM ČAS!
NUTC'H ČOKOPLNĚNÁ
MOJO MANGO 50 EURO ZA PĚT GRAMŮ
ULICE CHRISTOPHEA JALLETA
Moji dva oblíbení pucfleci!
- Kdo vás praštil? - Řekneme Yvonne, že končíme.
S těmi novými cenami je to moc komplikované.
To myslíte vážně? Co naše zábavná trojka?
To jsme nikdy nebyli.
Právě. Zábava ještě ani nezačala, a vy chcete vysmahnout?
Myslel jsem, že jsem pro vás jako táta. Vy kluci ušatý. Pojďte sem, vy moje frčky.
Táta vás naučí akupresuru. To je bájo!
- Augustine, ty jsi korba! - Dík.
Cože? Dělám si srandu. Nevidíš, že máš ruce jak párátka?
Dám ti kreatin. Ale slezou ti vlasy.
Jak Zidaneovi, brácho!
Čemu se směješ, ty kobliho? Upaluj!
- Proč mě posloucháš? - Jo, musím říct…
- Cos to říkal? - Nic.
- Nazvals mě „zasraným Arabem“. - Ne!
Tos přesně měl! Běžte, vy třasořitky. Strčím vám prst do zadku.
Můžete trochu přidat, protože…
To jsou nový ceny, chápeš?
Dobře, beru to.
Jasně že jo. Teď mazej!
Běžte, kšá!
Žádný „kšá“, brácho…
- „Utíkejte!“ - Ne!
„Zmrde,“ „hni se,“ „naser si.“ Drsně!
Mojo Mango!
Jo! Zmrde!
Máme Mojo Mango, lidi!
Jo, nový ceny!
Jo!
Už jdeme.
- To je tráva? - Je super, věř mi.
- Je dobrá? - Věř mi.
- To je Mojo Mango, ne? - Jo.
Dej mi za 20.
Za 20 nedáváme. Za 50, nebo nic.
To nic, založím tě.
- Kolik máš? - Dvacet.
Já 30.
Dej mi za 50 pro tyhle dva losery.
Dobře to schovej.
- Tak počkat… - Co to děláš?
Co to je? Děláš si srandu?
Podívej se na mě.
Hele. Vypadám snad, že si dělám srandu?
Vypadám tak?
Jsi k smíchu, podívej na ten ohoz.
Hej, to je mi fuk. Neznáš mě.
Víš co? Neznám tě.
Vem si svou trávu, vrať mi prachy a necháme to tak. V pohodě.
Myslí to ten retard vážně?
- Co to řekl? - Cos to řekl?
Říkal jsem „retard“!
Kurva, teče mi krev!
Vyhráls. Rozbiju ti hubu!
Nepřibližujte se.
- Dobrý? Poučili jste se? - Padejte.
- Dělej, co umíš, jako Koksák! - Dobře!
Už to vzdejte!
Pusť mě, nebo ti ukážu!
Policajti!
Co se děje?
Nech ho! Ten je můj!
Drž hubu!
- Nic jsem neudělal! - Jasně, ani hnout!
Jsi v pořádku? Máš něco zlomeného?
Nesahej na mě, chlupatej!
Ruce pryč, nebo ti ukážu!
Zmlkni! Co na mě pliveš?
Ty malá buzno. Všichni na stanici. Jdeme!
Tak co?
To není naše.
To je dobrý. A čí to teda je, pitomci?
Možná jsme pitomci, ale nejsme práskači.
Hoďte je za katr, dokud nepromluví.
Síť řídí Hedi a Koksák.
Tak brzo? Počkat… Už teď?
Vybrali si nás, protože vypadáme jako loseři.
To vidíte, ne?
Jo, to teda jo. Celkem jo.
Jo.
Dvě paka.
- Moc děkujeme. Mějte se hezky. - Sbohem.
Napráskal jsem je bez zaváhání.
Jsem jen mrzká krysa!
Co řekneme Hedimu a Yvonne, až budou počítat prachy?
Že nás okradli černoši.
Myslíš, že na to skočí?
Ani náhodou. Jsme v hajzlu.
Třeba nám bude věřit Koksák.
Jo. Je úplně blbej.
Za pokus to stojí.
Dělej, Davide. Je to košer.
Nejibe, v lednici je kuskus.
Bráchové! Rád vás vidím!
- Kdo vám říkal, že mám narozky? - Ty máš narozky?
- Jdete dál? - No jasně!
Varuju vás. Je to jak válečná zóna.
Edwigei, ztlum tu muziku. Máme hosty. Neslyšíme vlastního slova.
Sedněte si, bráchové.
- Chcete se nastrojit jako já? - Už jsme nastrojení dost.
Chcete lajnu?
- Jo! - Ne. Dík.
Jsme v pohodě.
„Ne, dík, jsme v pohodě.“ Ty skopová hlavo.
- Koksáku, to je tvůj byt? - Jo. No…
Byl mojí mámy, ale teď je můj. Dobrej, ne?
Super.
Je to jako moderní stylový bordel.
Hej! Cos to řekl?
Jako že moje máma byla šlapka?
Asi došlo k nedorozumění.
Vůbec ne. Naopak, říkal jsem, že je stylový.
Drž hubu. Moc toho nenamluvíš, ale když jo, mám chuť ti utrhnout palici.
Kreténe. Začínáte si na mě dovolovat.
Myslíte, že jsme kámoši?
Svlíkněte se do naha. Dám vám kostýmy.
- Řekl jsem do naha. - Jasňačka!
Neříkej „jasňačka“!
- Neříkej to. - Ty sklapni!
- Dobroš. - Já ti dám „dobroš“.
A je to. Není to lepší?
Moje malá April.
Víte, proč jsem se předtím zlobil?
Protože máš naprostou pravdu, Třísko.
Máma byla šlapka. Ale ne jen tak ledajaká.
Měla nejsilnější čičinu v Paříži.
Její pysky byly jako dva bicepsy.
Hrozně mi chybí.
Máma byla nejlepší.
Spi sladce, mami!
Proto vám říkám, že my tři jsme rodina.
Nemáme tajemství.
Když je řeč o… Musíme ti něco říct.
Co? Že jste práskali chlupatejm?
Počkej…
- Jak jste mohli? - Tak to není.
Viděl jsem vás vycházet ze stanice, práskači.
- Tak to není. - Nejsme bratři?
Jsme. Nech nás to vysvětlit.
- Musíme to vysvětlit… - Není to celý…
Klid, hoši. Nevidíte, že mi to je fuk?
Ať si přijdou. Trocha vzrušení se hodí. Nevidíte, že se strašně nudím?
Ale Hedi…
Ten může oprcat svou mámu.
Co má vlastní síť, ignoruje mě.
Ani sem nepřišel.
- Vzali nám trávu. Hedi bude… - Nestresuj se! Jsem boháč. Zaplatím ji.
- Jo, zaplatím. - Dík.
Ještě mi neděkuj.
Teď…
Přejdeme k věci.
Kterej z vás mě vyhulí jako první? No jo, kámo.
Mám narozky a nemám rád práskače. Strčím tyč do zadku.
Malá April, otevři pusu.
Ty mě vyhulíš. Je ošklivá, ale rajcuje mě to.
Otevři dokořán.
Víc. Dělám si srandu.
Myslíš, že si zasloužíš mý péro s takovýma zubama?
Bože, ta April je šeredná.
Nedělám si srandu, parchante. Šílím z tebe.
Před zítřejší dodávkou jsem si prošel čísla.
Grégoire, Augustine…
Tenhle měsíc jste váleli.
Nebudu lhát, nemyslel jsem si, že to dokážete.
Ale zbavte se těch debilních kožichů.
Máte bejt nenápadný.
Oblíkněte si ty svý příšerný hadry.
- Mně se ty kožichy líběj. - Ty drž hubu.
Gildasi! Tvůj výkon se pořád zhoršuje.
Nezaměstnaný nechtěj hulit, nebo co?
Omlouvám se, ale lidi si musí zvyknout na ty nové ceny.
- Doženu to. - To bys měl!
Protože prodej trávy není stálá práce. Varuju tě, jsi na tenkým ledě.
A jeden z vás si ze mě střílí. Nebudu nikoho jmenovat, že Alice?
Právě jsi to udělal.
Já vím. To je metafora.
Není to metafora. Je to préteritum, ale to je jedno.
Jo?
Fajn, slečno Všeználková, můžete mi tedy vysvětlit, proč vám chybí 8 000 eur?
Dal jsem ti 50 balíčků po 200 eurech.
Ne, dal jsi mi 200 balíčků po 50 eurech, což je rozdíl.
Ale vím, že máš s čísly problém a zůstala jsem u starých cen.
Neodradím svoje zákazníky proto,
že jsi chamtivý.
Pardon? Já snad špatně slyším.
Co? Že jsi hamižný? Tos slyšel dobře.
Myslí si to všichni, ale jen já se ti to opovážím říct.
Obchod šel skvěle, ale ty ses to rozhodl podělat.
Budeš mě učit, jak mám dělat svou práci?
Ty myslíš, že to je práce. Aha.
S takovým přístupem je jasné,
že ti nedošla všechna fakta.
Gildasi, byl to špatnej nápad ubrat na množství?
Ne… Alice, vážně,
také mi přišlo, že jsou sáčky moc plné.
- Děláš si legraci? - Ne. Někdy jsem trochu vykouřil sám.
- A zbytek prodal. - Cože jsi udělal?
Já… Ne. Ale…
Chci říct, že s tebou souhlasím.
- Jsem na tvé straně, šéfe. - Tak na ní buď dál.
Nakonec to nějak vyřešíme.
Každopádně příští měsíc nedostaneš prachy.
Feťáku zasranej.
Buď zdvořilý! Už dvě hodiny tady na nás jen řveš!
Myslíš si, že jsme čoklové?
Neotravuje tě se poslouchat?
Tak ti řeknu: „Už drž hubu!“ Je ti to jasné?
Všichni tě už mají po krk. Oni i já!
- Máš mě po krk? - Jo.
Tak ti to ulehčím, máš padáka, svině.
Didoo!
Ticho! Neříkej mi tak! Když říkám, že má padáka, tak má.
Zvedni se z toho gauče, než to udělám já.
Jo? S čím?
- S tímhle? Neslyšela jsem tě. S tímhle? - Jo… Ne…
Tak čau.
- Didoo! - Jo.
- Kam jdeš? Dobře se bavíme. - Nech mě bejt, ty fetko.
- Zatracená nula. - Rozhodně.
Řekl jsem, drž hubu. Uhni s tím.
Nemysli si, že jsem tě neviděl třísknout s těma dveřma!
Abych netřísknul s tvým ksichtem! S tou tvou stupidní ofinou!
- Zlatano. - Musím ti něco říct.
Běž si promluvit se svým kámošem.
Znám syna diktátora.
Přísahám bohu! Diktátora?
Zmiz odsud.
Je sice šeredný, ale zato je to ňouma.
Zítra za ním jedu do Dubaje.
Už mám dost toho sovího ksichtu.
Poslouchej mě. Se sovím ksichtem zůstaneš. Neposer mi to.
- S kým myslíš, že mluvíš? - Kdo mi pak dá Mojo Mango?
Ty sis nic neulil?
Nevidíš? Problémy už nemám.
A k nim se nevrátím.
A co tvůj sen s útěkem z vězení?
To byl sen losera! K ničemu.
S tímhle dalším chlapem budeme za vodou.
- Ne. - Věř mi.
- Prosím tě! - Co to děláš?
Nech mě ho ještě jednou oškubat!
Zítra odjíždím. Von Lepek už mě líbat nebude.
Vstaň, vypadáš směšně.
- Fajn, je to tvoje rozhodnutí. - Hedi! Neprozraď mě, jo? Věřím ti.
- Myslíš, že jsem práskač? - Jasně že jsi.
Kurva!
Čau, Arsène. Jak to jde?
Mám pro tebe dohodu. Budeš šílet.
Sedni si a povídej.
No, vlastně…
Ruskej miliardář, nějakej Poljakov.
Divný jméno, já vím.
Ochutnal Mojo Mango a zbláznil se do něj.
Vzal ho s sebou na poker a hádej, kdo tam byl.
Putin, brácho!
Putin si dal šluka Mojo Mango a žral ji.
Teď chce ten Poljakov zaplavit celou zemi tvou trávou.
Není to super?
Je.
- Zní to jako dobrý plán. - Půjdeš do toho?
Super. Vypadalo to, že spěchá, tak chtěl koupit…
sto kilo.
Za hotový. Klidně zítra.
Půjde to?
Zítra, 100 kilo. Dobře. Jdeme do toho.
- Sejdeme se v mé továrně. - Ještě jedna věc.
Ten Poljakov je trochu paranoidní. U předání chce jen nás tři.
Vadí ti to?
Ten Poljakov se mi líbí. Pravý profesionál.
No, je miliardář. Nemá času nazbyt.
Dám ti hádanku. Počkej. Mluvím jak ptakopysk, chodím jak plaz
a z profilu jsem jak pyramida. Kdo jsem?
To je Hedi!
- Žeru tě, ty rošťáku! - Co to děláš? Pojď sem.
- Vím, že nejseš gay. - Co to meleš? Péra miluju odmalička.
- Miluješ péra? - Ano.
Šáhni si.
Žádná buzna tomuhle masíčku neodolala. Šáhni si, nebo ti natáhnu! Dělej!
Tak jo.
Hnusí se ti to, protože seš heterák.
Řeknu to Zlataně.
- Mám toho dost. - Ne, prosím, vrať se.
Nic neříkej, prosím. Vyhráls, je to tak.
Nejsem gay. Máš pravdu. Jsem do ní blázen už od dětství.
Miluju ji, chápeš? Jen takhle jsem jí mohl zůstat nablízku.
Myslíš, že jsem rád? Mám lepší věci na práci.
Když se přede mnou svlíkne, postaví se mi, nic nenadělám.
Vžij se do mý situace. Jsem dospělej, je mi přece 30.
Ty jsi koumák.
Dík.
Protože s tím stupidním wrestlerským knírem
kdybys nepředstíral, že seš gay,
dávno by tě zabásli.
- Ty parchante. - Měl jsem štěstí, to jo.
„To jo.“ Fakt mě s tím knírem sereš.
Je jak fotbalová branka, mám chuť ti do huby kopnout míč.
Fotbal mám rád.
Urážím tě a takhle odpovíš?
Určitě nejseš trochu teplej? Protože mi lezeš do zadku.
Tak se hni, Wolverine.
„Sestro! Dobrý, jsem zpátky! Mám prachy na tu únikovou hru.“
Hej… Ten parchant mě napodobuje.
Neboj, o té dohodě jsem mu nic neříkal. Teď ho vlastně vidíš naposledy.
Proboha, je jen přítěž. Když zůstanu s ním, určitě mě potopí.
To rozhodně.
A cvak.
Znovu.
Ještě z profilu.
Máš je?
Von Lepek tu dlouho nepobude, to ti říkám.
Co je?
- Děláš si ze mě srandu? - Jak to myslíš?
- To je tvůj skutečný hlas? - Jasně že je. Co to je za debilní otázku?
Tvůj hlas se nehodí k tvému obličeji. Je to divné.
Co? To jsem nikdy neslyšel.
Máš občanku? Ukaž, dělej.
U sebe ji nemám. Je na stanici, šéfe.
- Jsme na sledovačce. - Aha! Zkontrolujeme to. Borisi!
- Co? - Jedeme na stanici.
- Copak neděláme na von Lepkově případě? - Ne.
Děláme na repatriaci a ty se uklidni.
- Žádné papíry, to je divné. - Tak ať.
- To děláš mně? - Šéfe!
- Můžu s vámi mluvit? - Ten parchant!
Řeknete, že se mi zas něco zdá,
ale kolem domu se potlouká divná dodávka.
Pokusil se mě oškubat, takže mě opustí. Nemyslíš?
- Kde je? - Ta dodávka?
Zlatana!
Je ve svém pokoji.
Je ve svém pokoji? Ve svém pokoji…
Co to děláte?
Vy ji zabijete? Řekněte, že ji zabijete.
Sakra, my ji zabijeme!
Odpráskneme tu zlatokopku!
- Mám si vzít tohle? - Nechceš si zkusit tohle?
- Dej pokoj. - Kam jedeš?
Chci to vědět.
S Karimem jsme si naplánovali víkend v Dubaji. Trocha relaxu, víš?
- Jo? - Jo.
Bude to zábava.
To je fajn. Na ten víkend potřebuješ všechny šperky?
Ty lhářko!
- Takhle se mnou nemluv. - Ne?
Už to přeháníš.
- Ty odsud vypadni, buzno. - Takhle s Karimem nemluv.
- Budu s ním mluvit, jak chci. - To nic.
Dej mi svůj telefon. Dělej!
A všechny karty, rozumíš?
Postarám se o tvého blbého bratra.
Až se vrátím, pokecáme si.
Jo.
Byla jsi má múza.
Mělo nám to vydržet navěky. Vzpomínáš?
Vzpomínáš?
Já tě kurva miluju!
- Co uděláme s tou dodávkou? - Co… Nalož ji.
Dej tam 100 kilo rýže, sena, hlíny, rolek, to je jedno.
Já jdu vyřídit toho parchanta!
Vy jste mě asi nepochopil.
Čemus jako nerozuměl, ty zatracenej pse?
Jen počkej a uvidíš, co ti tenhle pes udělá.
Hedi? Víš, že se mi líbí Zlatana.
Ale nechci ji jen ojet. Vážně k ní něco cítím.
Když jsem s ní, cítím se hrozně sebejistý.
Jako bych byl s kámošem, ale s takovým, co má pár…
Nevidíš, že si z tebe utahuje?
Zrovna mi řekla, že chce utéct se synem africkýho diktátora.
Štve tě, že jsem ji už skoro ulovil.
Ty vážně věříš, že budeš randit s mojí sestrou?
- Jo. - Copak ti nedochází, že je na boháče?
Už ji omrzel i Arsène.
A myslíš, že uteče s chlapem, co má IQ tykve?
Prober se, chlape! Celej život budeš nula.
Ale nechápeš ani to. Seš na to moc blbej!
Každopádně my dva jsme skončili. Uděláme poslední obchod a…
Zastav, chci vystoupit.
- Říkal jsem, že uděláme poslední… - Ne, ty parchante!
Byli jsme šašci, co se bavili. Teď si užiju víc srandy s těma feťákama.
Hraješ si na pracháče, a přitom seš bezdomovec!
Koupils starou kraksnu a tvoje holka je jak Pepek námořník.
Zastav, než ti zlomím nos.
- Ne. - Říkám zastav!
- Ne! - Zastav to auto!
- Ne! - Nech toho!
Ne!
Koksáku!
Jsem parchant. Zasranej parchant!
Kokino…
Sakra! Já jsem parchant!
Hej! To je hnus, Vonnie.
Tak Gildasi, cvičil sis svou roli Rusáka?
Jo. No…
Super!
To půjde.
- Mluvíš dobře rusky, ty vole! - Cvičil jsem do rána.
Tak jo… Vy dva…
Běžte kolem skladu. Nenápadně.
Na můj signál… toho parchanta odděláte!
Ale… Koksák nemá čas?
Protože na oddělávání parchantů je dobrej.
Ne.
Myslím, že jsem pobral to nejlepší ze svýho týmu.
Pravda je, že jsme se s Koksákem pohádali. Vyskočil z auta a od tý doby o něm nevím.
Didoo.
Třeba je mrtvej.
Ptal se tě někdo?
Dělej.
Ta blbka to ještě zakřikne.
KOKSÁK VIDEOHOVOR
Třeba je fakt po něm.
Čau, chlape! Jo!
- Jo! Seš v pohodě? Už se nezlobíš? - Kvůli čemu?
Pohádali jsme se, tys vyskočil z auta a hlavou jsi vzal o svodidla.
To si nepamatuju, brácho.
Ale aspoň už vím, kde jsem přišel k tý díře v hlavě.
- Vidíš ji? - Tady je plán.
- Pamatuješ si aspoň Arsèna von Housku? - Na toho vola nezapomenu.
Až ho budu balamutit s Gildasem, přikradeš se zezadu a…
- Oddělám ho. - Přesně tak!
Sejdeme se před jeho továrnou v Pontault-Combault.
Jdu do čistírny.
Chtěl jsem ti říct, že život je dar. Neříkáme lidem dost, že je milujeme.
Nerozvášňuj mě.
- Tak jo. - To je vtipálek.
Hej, Solange, zase spletli objednávku lízátek.
Chtěl jsem jahodovou řiť, a tohle je karamelová mrdka.
Pošli to zpátky.
Denisi, přišla mi zpráva. Co se tam říká?
Co se tam „píše“, ne „říká“.
Je mi 30, neumím se ani podepsat,
a ty mně budeš dělat přednášky o gramatice? Čti.
„Koksáku, tady Zlatana.“
„Arsène odjel. Ty tvoje dvě broskvičky a divnou bradku chci tady.“
„Večer mě ojedeš.“ „Večer“ napsala špatně, super.
Wallah, to se tam píše, Denisi?
Wallah.
Rozčiluje mě, když říkáš „wallah“.
Dej sem tři viagry, nebo ti jednu natáhnu.
Vypadáš napjatě.
To jen že jsem toho tolik vyšňupal, že mám péro jako chcíplou fusekli.
Ale my tu anakondu probereme. Probudíme tu bestii.
Takže večer nepřijdeš? Škoda, měl jsem velké plány.
Nech toho, Denisi. Vždycky zajdeš moc daleko.
- Pamatuješ na ten hroznej knír? - To byl tvůj nápad.
- Musím říct, že to bylo vtipný. - To bylo.
Dobře, odpověz: „Hned jsem tam, moje Zlato.“
Dej tam tři vykřičníky, emotikon cukety a malou broskev.
Netvař se tak.
Slibuju, že pak přijdu a užijem si.
- Můžu ti dát koule na čelo? - Ani nápad!
Mám tě rád. Zatím, Denisi. Seš nejlepší.
- Tvůj telefon! - Na ten seru.
Strč si ho do řiti.
- Divoký jako jeho matka. - Ztrať se, vole.
Takovej šílenec. Na tuhle motorku je moc hnusnej.
Magor.
Pongu, ten idiot ve spoďárách je na cestě.
Zamkni ho v pokoji nahoře. Až se vrátím, postarám se o něj.
- Naložil jsi tu dodávku? - Ano. Naložil, šéfe!
- Doukouré! - Ano, šéfe?
Tady jsi. Poslouchej. Shromáždi celý bezpečnostní tým,
nalož je na auto, pak vyber dva nejdrsnější
a postav je před trezory.
Dobře? Běž!
Stop! To nestálo za nic, ale necháme to tam.
Stop! Další scéna. Ticho, prosím.
Řekni mi, jestli tě obsadili. Mám známosti.
Jsem přece tvůj kamarád.
Byrone, můžeš říct svým hochům, ať se připraví?
- Jo, jen si dám sušenku. - Dobře.
A ať nekouří v místnosti pro komparz. Kostyméři si stěžují na zápach. Dík.
Tak jdeme, nová sekvence, nová scéna! Jedem na nádraží v Pontault-Combault.
KOMPARZISTÉ
Co to děláte? Co to má být?
Děláte si srandu? Dostanu vás do filmu, a vy to poděláte!
Klid. Můžeme se trochu pobavit, ne?
- Na to vám seru! - Co se děje?
Do kostýmů. Jedeme další scénu.
Nechte mě jít s vámi.
O čem to mluvíš? Máš scény v Paříži.
Potřebuju víc hodin. Nemám ani postel. Spím na bráchovi.
- Tak běž. - Díky, Byrone, jsi fajn chlap.
Tak jo. Zůstaň vzadu.
Vy zůstaňte tady. Máte scénu s tím čínským smraďochem.
- Máme zůstat tady? - Nezůstanu tu s ním.
To je mi fuk. Taková je práce. Neštvete mě.
Lidi! Nová scéna!
Nová scéna!
- Ti parchanti! - Drž hubu!
- Máš vztek, co? - No jasně že mám vztek.
- Ten tvůj ksicht si koleduje o ránu. - Rolku, hoši?
Myslíš, že budu jíst ty tvoje rolky z pudla?
Vem si ten tác a zmiz, než ti jednu natáhnu.
- Dělej, zmiz. - Proč ho tak šikanuješ?
Hej, Pongu!
Pojď s tím zpátky, ochutnáme.
Vypadají moc dobře.
Jsou stoprocentně halal.
Slyšel jsi to?
Šílený! To je dobrý.
- Děláš si srandu. - Pusť to!
- Pusť, jsi tak hamižný! - Pouštím to.
Co v tom je?
Jenom láska.
Nech to tady, nebo ti ukážu.
Zmiz. Myslíš, že budeš jíst s náma?
Dobrou chuť a přeju hezkej trip!
No tak, taky mi dej.
Nová scéna!
Pijte! Jednou střelou ho oddělám!
- Jsem namol! - To je Koksák!
Doukouré, uděláme to tak,
že na ně počkám sám s pytli rýže a na můj signál…
Nová scéna…
Hej! Můžete přestat s tou vaší Zulu muzikou?
Co to má bejt?
Respekt!
To vás v těch vašich ghettech neučili?
Tak, Doukouré, uděláme to tak…
Sakra, cože to děláme?
Kvůli nim jsem zapomněl svou repliku. Sakra!
Proč jsem souhlasil hrát v tomhle debilním filmu
se stupidními replikami, kterým nerozumím?
Co? Děláme něco vtipného!
Je to vtipné! Sakra!
Strašně se stydím! Stydím se!
Říkali mi: „Budeš ve filmu pro mladé.
Je to cool. Pomůže to tvé kariéře, drahý Frede…“
Debilní agentka! A jak to dopadlo?
Trčím tady s těmi losery!
Frede, teď jsi to přehnal. My tu jsme už dva měsíce, zachází s námi hrozně,
a ty ještě přidáš tyhle „Zulu“ kecy?
Počkej, nemyslel jsem tebe.
Drž hubu, Arsène… Nebo koho to v tom filmu hraješ.
Mluv slušně.
Jestli budeš blbě kecat, tenhle Zulu ti ojede babičku.
Je mi fuk, že jsi Fred Testot!
- Řekl Zulu? - V autě se nekouří.
Drž klapačku, žabáku! Celou dobu se po mně vozíš!
Protože jsem jediný běloch,
jsem obětí rasismu od vás všech, co začalo natáčení.
A nechám si to líbit, když…
Jo. Ano, to je snadné.
Víš, Mounire, když jsem na všechny hnusný…
je to obranný mechanizmus!
Neboj…
já vím!
- Jsem dobrej chlap, Mounire. - Položím za tebe život.
Ne, já za tebe, Mounire!
- Mám tě rád! - Mám tě rád!
Mám tě rád, ale je mi hrozný horko. Můžu si sundat triko?
Udělej si pohodlí! Na ně serem!
Jo, serem na ně!
- Serem na všechny! - Na všechny!
- Volnej! Jsem sakra volnej! - Volnej!
Hej, co to děláš?
- Nic, jen… - Pomůžu ti, brácho.
- Nechceš pomoct? - Vem si tašku.
Pomůžu ti.
Naser si, von Lepku. Hajzle jeden!
- Naplň tu tašku! - Ano.
Hej, Badere! Chceš jít pařit?
Pojď, chci se o někoho otírat.
Jdeme!
- Ty máš ale ksichtík! - Jo?
Musíš bodovat u ženských!
Ty s tím křivým ksichtem neboduješ asi nikde, ty…
Vy parchanti jste sjetý na éčku.
Já chci taky.
Dej to sem. Nešahej na mě!
- Pošlu vás zpátky do pravěku! - Koksáku!
Koksáku! Pojď sem, dělej!
Musím valit. Kromaňonče, ten vůl tě kontaminuje!
Neposlouchej ho, Mounire. Klidně mě kontaminuj.
Hoď sebou.
Běž na všechny čtyři a ohni záda.
- Tak ti ho tam můžu strčit. - Cos to řekl?
Jaks psala v tý zprávě. Můj ohon je vzrušenej!
Co to sakra je, houba?
Držte huby! Odprásknu vás!
- To jako fakt? - Zmlkni, zlatokopko!
Nevidíš, že to je všechno tvoje vina?
Arsèna jsem miloval jako otce. Vidíš, cos mě donutila mu udělat?
- Všechno jsi podělala! - Ale Pongu…
Žádný Pong není! Jmenuju se Florian.
Floriane, poslouchej, se všemi těmi penězi si můžeme žít jak v bavlnce.
Nenecháš mě tady umřít, ne?
Ani nápad! Od teď jsme Bonnie a Clyde.
Florian a Clyde!
- Vezmu ty tašky? - Jo.
Kurva, ty jsi ale sexy!
- Vezmeš mi kufr? - Jo, jsme skvělej tým.
Hodně štěstí vám oběma!
- Naser si! - Máš hlavu jako prdel.
Jen se lekla mý AK-47.
Sbíječka!
Strčím tě do PlayStation 4 a poznáš, co je bolest.
Čau, děcka, tohle je Koksákův záznamník. Zaechte vzkaz.
Ale ne zprávu, páč neumím číst!
Ten kretén! Věděl jsem, že na něj není spoleh!
Teď když jsme tady, není cesty zpět, hoši.
Ty odpráskneš Arsèna.
No, ty ne. Grégoire, umíš střílet?
Hrával jsem Laser Quest.
To je stejný.
Až řeknu „husa je upečená“,
naláduješ to tomu zmetkovi do zad.
A nebojte, vezmu těch 100 kilo,
naládujeme je do Cadillacu a jsme za vodou!
No tak, Augustine, nejsme oslové.
Jo, máš pravdu.
Musíš přestat pít vodku.
Nesvědčí ti.
Proč jdete za mnou? Copak jste nerozuměli plánu?
Běžte tam zadem, Tome a Jerry.
Mazejte! Sakra.
To jsou ale pitomci.
Jdeme tudy.
Jo?
Hni se, ty parchante.
Čau, Arsène, jak to jde?
Tohle je ten slavný pan Poljakov.
Mluví jen rusky, ale neboj, budu tlumočit.
To znamená, že má vážný zájem.
Myslím.
To myslíš vážně?
S tou svou hroznou čepicí.
No, pane Poljakove, na něco se ptal.
Odpověz mu.
Ano… Ale on se mnou mluví pravou ruštinou.
Já umím jen hatmatilku.
Vy umíte i francouzsky?
To se lépe domluvíme.
Neplýtvejte energií, stejně už je po vás.
No, asi máš pravdu…
Husa je upečená!
Myslím, že husa už je fakt upečená.
To je dobře. Projednou jsi při smyslech, co?
Co to sakra je?
- Pomoc! - Koho jsi chtěl podvést?
- Tohle je von Lepkův gang. - Říkám, dívej se dolů.
- Dolů. - To nic.
Myslíš, že seš Tony Montana? Spíš Prcek Montana.
- Ten byl dobrej. - Drž hubu.
Zabiju tě.
Hej, nezabíjejte je.
Pec jsem předehřál na osmičku. Začneme s tím klaunem v čepici.
Uděláme z něj mazanec.
To ne, jsem alergický na rozinky!
Ano! S rozinkami. Rozhodne to šéf a ty zmlkni.
Sakra, to bylo… Vrať se.
Arsène, počkej! Omlouvám se, fakt jsem to podělal.
Jo, chtěl jsem tě ochcat.
A zasloužím si upíct v peci, ale…
než uděláš z mých koulí větrníky,
dovol mi tě o něco požádat.
Ušetři Gildase. Přísahám, že s tím neměl nic společnýho.
Jediná zodpovědná osoba klečí před tebou.
Můžeš začít balit, Belzebube. Už jdu.
Peklo je pod tebou, pitomče.
- No jo. - Tak.
Jsi obklíčený, nedělej nic hloupýho.
Vzdejte se bez boje.
Drž hubu.
Jo? Za co mě jako zabásnete?
Za tohle?
Co to je?
Možná za tohle?
Nebo tohle?
Kokain, extáze, obchod s dětmi…
Jo. Přesně za tohle půjdeš sedět, von Lepku.
- Sakra, Pong mě podrazil. - Zatkněte ho.
- Koksák mě prásknul, co? - Zatýkáme všechny?
Můžete mi to říct. Je to ten parchant.
- Věděl jsem, že je děvka. - Hedi!
Koksáku!
Jsem tady, brácho, ne…
Ty krávo!
No tak.
Sakra, pusť mě.
Počkat. On ho praštil pérem?
To je magor.
- Nemůžu dýchat. - Vyliž mi prdel, chlupatej.
Na něj! Omračující granáty! Běžte!
Miřte mu na oči!
- Miřte na oči! - Tak, moje nugetky. Čekáte na mě?
Chlape!
Poseroutkové!
Chlape! Pozor!
Sorry, brácho, ale teď máš AIDS. No jo.
Za Thea!
To je hnus.
Pojď sem.
- Máš hezký oči, parchante. - Dík.
- Stejně dostaneš loktem. - Jo?
To je něco.
Šňupnu si…
A můžeme jet dál.
Pojďte blíž. No tak!
Koksáku, za tebou!
Koksáku, pojď mě osvobodit!
Hedi!
Na něj!
To je… Nemůžu se dívat.
To bylo ve scénáři?
Byrone!
To jsou speciální efekty?
Myslels, že umřu za 30 eur?
Padáme odsud.
Dobrá práce, brácho.
Koksáku, pomoz mi!
Musíš se naučit trochu bránit.
Ty loseře.
Já jsem loser? Podívej se na břicho, ty vole.
Co to je?
- Seš v pohodě? - Neboj. V poho.
- Pozor, za tebou! - Tak pojď!
- Dobře, nemám to celý… - Ne, Koksáku!
Co bude teď?
Vydáváme se na skvělou cestu
- Ne! - Už jdu, mami.
Nech ho!
Pusť mě, Poljakove! Zmiz.
Gildasi, co to sakra děláš?
Zachraňuju vás, kámoši.
- Pusť mě. Tumáš. - Do toho, Gildasi.
Pozdravuj moji mámu!
- Gildasi! - Ta stará děvka!
Do pece ne!
Naser si, chlape!
A ještě jednou dík za ten podnik!
Hej, Gildas…
ten je žhavej!
Ten parchant vyhořel.
Co to děláš?
Dávám si koks na rány. Jdeme, kámo. Poldové se začínaj probouzet.
Ten hajzl mě probodnul.
Říkal jsem, že umřeš dřív.
Do pekla půjdeš se mnou.
- Nezklamu tě. - Pořádně Belzebuba proženem.
- Mám tě rád. - Jo, já tebe taky, ale nesahat.
To jsou žabácký nožky!
- Dej tu pracku pryč. - Co s tím uděláš?
- Dělej. - Řekni, že mě miluješ.
Miluju. Dej ji pryč.
- Tak jo, kámo. - Vrať tam ty ruce.
Zabiješ mě!
Je mi hrozná zima.
Zlato. Jdu dovnitř zaplatit. Jdeš se mnou?
- Ne, jsem líná. Počkám tady. - Vážně?
- Určitě? - Jo. Jen běž.
- Jo? - Tak běž. Šup.
- Tak jdu. - Jo.
Floriane, zlato?
Přineseš mi vodu?
Jasně, zlato.
Děkuju.
Ani jsem jí nesáh na kozy.
Yvonne! Vonnie!
- Otevřeš, nebo ne? - Vonnie!
Otevři ty zasraný dveře, Vonnie!
Tak jak to šlo s Arsènem?
- Uhni, Pepku. - Jak je, Pepku?
Koksáku, rozvaž mě.
- Čím, brácho? - Pod skříní jsou kleště.
Co se děje, Didoo?
Kde jsou?
Co je s Koksákem? Je celý od krve.
- Co ta tady dělá? Co tady děláš? - Čauky.
- Co tady dělá ten bezďák? - Ne, ale…
Protože ona…
- Zatracená vtěrka. - Přišla mě pozdravit.
- Dát si se mnou čaj. - Opatrně!
Chtěly jsme čaj. Co se děje?
- Vem tašku, parťáku. - Brní mě nohy.
Co děláte?
- Promiň. Dobrý? - Co to děláš?
- Chlape… - Chlape…
- Didoo! - Nemůžu tě ztratit.
Odpověz mi prosím. Řekni, co se děje. Jsi u mě doma.
Bylo to zlý, když to chceš vědět.
Mizím s Koksákem. Už mě nikdy neuvidíš.
Klídek, Vonnie.
- Občas se zastavím. - Drž hubu!
Naplň tu tašku, ty debile.
Myslel sis, že jsem úplně blbá, co?
Nedošlo ti, že jsem celou dobu byla o krok napřed?
Rychle! Dej tam všechno.
- A co dělá ta druhá buzna? - My umřeme?
- Co děláš? - To je na autobus!
- Vrať to zpátky. - Dobře.
Plňte!
Trochu rytmu. Dělejte.
To je dobrý. Jo.
Ještě napravo. Jo!
Dejte to na stůl. Rychle.
Řekla jsme rychle.
Fuj.
Co je?
Co máš za problém?
Ještě že jsi dobrý v posteli. Jinak nevím, jak bych to vydržela.
Myslíš to vážně?
Žes byl moje děvka? Didoo…
Jasně že to myslím vážně, zlato.
Dělej, zlato.
Svaž je v ložnici.
Jak to myslíš, „zlato“? Já jsem „zlato.“
- „Já jsem ,zlato‘“. Jo! - Ty seš „zlato“?
Přesně tak, kámo. Ona je moje zlato.
Jsem totiž lesba, brácho.
Tak jdem.
Tys v tom jel s nima? Ty pokušiteli.
- Co je tohle? - To je k motorce.
Jo? Kde stojí?
Hned přede dveřma. Nemineš ji.
- Zlato? Chceš jet na motorce? - Na motorky moc nejsem.
- Já taky ne. - Neboj, řídí se snadno.
- Nepotřebuješ řidičák. - Tak dobře.
Jo!
- Zavolala jsi poldy? - Ano, drahá, jsou na cestě.
- Vem tu tašku. - Jo.
Tak…
- Tak čau, loseři. - Čau, dámy.
- Hni se. - Jo, promiň.
- Podrž mi to. - Jo, promiň.
Nemusíš nadávat.
Já měl Yvonne vážně rád.
Předstírala to od začátku, brácho.
Fakt mě převezla.
Je profík…
Nebreč, brácho.
Konečně si splníš sen.
Protože teď budeme hrát hru na útěk z lochu, ty parchante.
Tak jo, konec procházky.
- Nech mě dokouřit. - Je konec.
Sakra… Uber trochu!
Klídek!
Koksáku! Pomoz mi, mám to fakt těžký.
Kdes přišel ke všem těm krámům? Tys práskal?
Samozřejmě. Ale to není všechno!
- Hele na tu vířivku! - Jak?
Šuká mě celý vězení, brácho!
Moje prdel je teď Route 66!
Ty fakt nemáš duši, parchante!
Ty krávo, jde Mika. Nech ho projít.
Můj deprimovanej esesák! Vždycky si přijde pro nášup.
Budou mi. Nasaď si pouta a počkej na posteli.
Nedívej se tak na mě! Mý péro tě uklidní.
Sakra, seš hnusnej, když se směješ.
- Francisi? - Jo.
- Přijdeš ve čtvrtek? - Jasně. Co ti mám přinýst?
- Přines svůj ksichtík, ať ho zneuctím. - Jedem!
- Odveď toho smraďocha. - Komu říkáš smraďoch?
- Umyj se. - Pohyb.
- Smrdíš, brácho! - Hni se.
Ještě ses nesvlíknul. Za to zaplatíš.
Posiloval jsi?
Ne, kvůli nepokojům.
- Co tím myslíš? - Nebyl čas!
Udělej ptáka.
Sakra! To je nějakej divnej pták.
Ty vole!
Tak, Francisi, jak to chceš?
Zezadu, nebo 69?
S tak plochým zadkem? Ne, díky. Zalez tam.
No tak, nech se potěšit! Nechci moc, jen PlayStation 2!
Řekl jsem, ať zalezeš!
Ne!
Francisi, dost!
Francisi, prosím!
Vykouřím ti ho i za Game Boye!
Koksáku!
Překlad titulků: Ludmila Vodičková