Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Még egy mozdulatlanul álló ló is fenséges látvány,
de ha vágtázik, akkor…
mintha szárnyai lennének.
Sok lovat hoztak ide a farmra.
Problémás, mások számára kezelhetetlen lovakat.
Sorakozó, fiúk!
Ha elkezdünk dolgozni velük…
és megtaláljuk a helyüket,
hogy mi lesz belőlük, és mire képesek…
Jó kislány.
…akkor elég jól beilleszkednek.
Senki sem nevezheti magát a lovak urának.
De apám lóidomárnak nevezheti magát,
mert hihetetlen dolgokra tanít meg lovakat.
Ezek nemcsak mutatványok.
Hanem igazi barátokká válnak.
Mosolyogjatok!
Jól van!
Kis időre elvesztem azt a Robint, aki a férjem.
De megéri, ha megnézzük, mi az eredménye,
mert varázslatos.
Ha új lovat kapunk, és nem ismerjük…
a történetét…
néha eltart egy ideig, hogy áttörjük…
azt a falat.
A legvadabb lovak, akikkel találkozhat az ember,
megérkeznek, látom a szikrát a szemükben,
és tényleg vadak.
De mélyen legbelül tudom, látom a szemükben,
hogy van egy jobb oldala a lónak.
Lovak közt nőttem fel.
Egy kis vidéki városban, Ausztráliában.
Nem voltam kicsi, de én voltam a vakarcs az alomban.
Nem beszéltem jól, nem tudtam olvasni.
Mindig félrevonultam.
Jól elvoltam a lovakkal.
Ha az ember nem tud másokkal kommunikálni,
akkor egy kicsit kiközösítik.
Ezért vittek a nagyszüleimhez…
hogy megváltozzon az életem, és ez meg is változtatta az életemet.
Felnéztem a nagyapámra. Szigorú hangon beszélt.
Többszörösen kitüntetett háborús hős volt,
és a könnyűlovas dandárnál szolgált Ausztráliában.
Ez óriási dicsőség,
ha valaki lóháton harcolhat a hazájáért.
De…
sohasem láttam…
szeretetet…
a nagyapám szemében.
Mindig együtt ettünk az asztalnál. Lenézett a tányérjára,
aztán megint fel, és egyenesen átnézett rajtam.
Az a pillantás.
Még közvetlenül a halála előtt is a kórházban,
akkor is úgy nézett rám.
És mindig ott motoszkált a fejemben,
amit a nagyapám mondott nekem.
„Semmi sem lesz belőled.”
A nagymamám nagyon halk szavú volt.
Ha kiskoromban megfogtam egy könyvet,
ahelyett, hogy fentről kezdtem volna olvasni,
alulról kezdtem. Erre ő azt mondta:
„Most kezdjük el innen…
aztán haladjunk lefelé, újra és újra és újra.”
És szerintem ez segített továbbvinni a lovak tanításába is.
Az a sok-sok ismétlés.
Azt mondta: „Higgy a saját utadban.
És ha a lovakhoz vezet, csináld!”
Csak bánj velük nagyon gyengéden…
és sokkal több szeretetet fogsz visszakapni.
Tudod…
jó, ha egy férfi odafigyel a dolgokra.
Egy nap vinni fogja valamire.
Azt hiszem, úgy 10-11 éves lehettem.
Elmentem a moziba, és…
teljesen elbűvölt.
Olyan hatalmas volt a vászon, olyan széles, és…
ahogy a lovak rohantak felém.
És a lovasok öltözéke…
a kalap, a csizma, meg a kendő.
És főleg a manírok, ahogy felültek a lóra.
Azt mondtam: „Hűha!”
Másnap megint visszamentem.
Amikor egy westernben valami szokatlan dolgot csinált egy ló…
gondoltam, kipróbálom, hátha nekem jobban megy.
Az első trükk a lefekvés volt.
Még kicsi voltam, nem tudtam felszállni a lóra.
Meg kellett tanítanom, hogy feküdjön le.
Jól van!
Be akartam kerülni a filmiparba, hogy lovakat képezhessek.
De a hollywoodi stúdiók megszabadultak az összes lótól,
mert akkor jött ki a Csillagok háborúja.
A westerneknek leáldozott.
Tizenötezer kilométerről költöztem Amerikába,
és olyan érzés volt, mintha hasba rúgtak volna.
Nem fog sikerülni.
Ennyi volt.
De égett bennem a vágy, hogy maradjak…
és oldjam meg.
Amikor Wyomingba érkeztem…
rögtön tudtam, hogy itthon vagyok.
Reggel korán felkeltem…
Az első reggel volt
azután, hogy odavittem a kis szekeret arra a kis tisztásra.
És…
amikor megláttam a lovaimat velem…
nem volt visszaút.
Az volt az álmom, hogy tréner legyek.
A harmadik lovam…
Juniper volt, és ő…
teljesen megváltoztatta az életem.
Amikor Juniper szemébe néztem, mindig kicsit szomorúnak tűnt.
Lehet, hogy a múltja olyan volt…
de én valami jobbat láttam benne.
Rendkívül okos ló volt.
Különleges tehetséggel.
Juniper csodálatosan ágaskodott.
Remek egyensúlyérzéke volt. Hihetetlen.
Ilyen ló…
csak egy van az életben.
Szereted Robint?
Hé, szeretsz engem?
Naná!
Amikor idejöttem, a westerneknek leáldozott ugyan,
de ezek az öreg cowboyok még éltek.
Úgy két évvel később összefutottam Darrell Winfielddel.
Hű, ez a Marlboro-ember!
Vince nagyon menő volt.
Azt mondta: „Robin, hallom, a lovad tud ágaskodni.
Ha ülne rajta valaki,
rá tudnád venni a kamera mögül, hogy megcsinálja?”
Azt mondtam: „Hát, Juniper itt van.”
Az volt a legelső próbafelvételem.
És megkaptam a szerepet.
Munkát kaptam.
MARLBORO
DJANGO ELSZABADUL
ROCKY IV
Ha kapok egy forgatókönyvet…
megnézem, és azt mondom:
„Hú, oké, szerintem ennél jobbat is tudok.”
És felvétel!
Jól van!
Ügyes vagy!
A lovak, főleg az enyémek…
mindegyik imád dolgozni.
Van egy specialitásuk.
Mikor odamegyünk a forgatásra,
tudjuk, honnan indultunk a lóval.
A sok elem, amiből felépítettük.
És ekkor kezdődik az előadás.
Produkálja magát nekem,
és produkálja magát a kamera előtt.
Bemutatja a művészetét.
Jól van!
Ez az!
Rúgd el! Jól van!
Az első lecke elég jól ment.
Okos ló.
Gyere, kisasszony!
Pörög!
Egy másodpercnyi felvétel, ha megnézzük,
több hét és sok óra munka eredménye.
Gyerünk! Gyerünk!
Ez az, gyerekek!
Ostort vagy pálcát használok,
de nem érek hozzá a lóhoz.
Csak mutatok vele, vagy az ostor hangjával adok jelet.
Jól van, figyeljetek!
Csak, hogy jelezzem neki…
hogy eltávolodjon tőlem…
vagy odajöjjön.
Hozzám!
A szemkontaktus nagyon fontos mindenben.
Mint az embernél. Mikor először találkozunk valakivel.
Jól van! Jól van!
Oké, megtaláltad a jelet. Piruett.
Gyere!
Sokan jobbkezesek. Én balkezes vagyok.
És a lovaknál pontosan ugyanígy van, csak a szemükkel kétoldalt.
Először az egyik szemével kell begyakorolni, aztán áttérünk a másikra.
Ha megvan mind a kettő,
akkor a kamera mögül bárhonnan irányíthatók.
Piruett.
És… ügyes vagy!
Bravó! Bravó!
Ez gyönyörű volt.
A piruett annyira kecses,
le tudja tenni a mellső lábát, és úgy forog körbe.
Olyan, mintha keringőzne.
És ha mindkét szemük szinkronban van, az olyan, mint a zongorázás…
mert lejátsszák nekünk a zenéjüket.
Képzeljék el, mekkora erő…
amikor 50 ló vágtat felénk.
Jó nagy leányzó vagy!
Egy cirkuszos könyvben láttam ezt gyerekkoromban.
Egy Clydesdale, aki egy….
libikókán áll.
Mindig szerettem volna megcsinálni.
Szeretném, ha egyensúlyba hozná, és megtartaná a súlyát.
Megáll! Nem.
Megáll!
Fokozatosan hagyni kell őket…
hogy érezzenek…
megszagoljanak…
és akkor meglesz a kapcsolat velük.
Visszatekintek néhány varázslatos dologra, amit a lovakkal hoztam össze…
Ha nincs róla felvétel, mintha meg sem történt volna.
Micsoda egyensúly! Ez egyensúly!
Ez az!
Az eszményi pionír…
olyasvalaki, aki a jelenben él, de…
hisz a múltban is.
Néha úgy érzem, már jártam itt korábban.
Üdv nálunk!
Egy kis történelem.
Robinnak igazi szenvedélye, hogy életre keltse a Vadnyugatot.
És büszkék vagyunk rá, mert mind részesei vagyunk valahogy.
A cowboy-álom kihalófélben van,
de nem az apámnak. Ő egy vérbeli cowboy.
Olyan érzés, mint amikor Amerikába érkeztem.
Csak meg akarom őrizni.
Helló, fiúk! Üdv nálunk!
Szekérre fel, fogd be lovad
Van egy álmod, nótád fújjad
Hazamegyünk, bébi!
A lovaim, ha…
róluk beszélek…
azt mondom, „a gyerekek odakint vannak”, mert tényleg gyerekek.
Ők a gyerekeim, bár Patrick a fiam.
Amikor Juniper hozzám került…
az a ló annyi mindenre megtanított,
hogy legyek türelmes, alázatos és lelkes.
Túlszárnyalta minden elképzelésemet arról, mire lehet képes egy állat.
Csak egyszer kellett megmutatni neki, és máris tudta.
Jól van, Jun!
Ő épített fel engem és ezt a farmot.
Juniper öregedett. A harmincas éveiben járt.
A fiatalember, aki segített, kijött szólni.
Azt mondta, „Jobb, ha bejön. Szerintem Juniper nagyon rosszul van.”
És kitartott, amíg haza nem értem.
Odaértem, átöleltem, és csak…
ott térdeltem mellette,
aztán nyerített egy utolsót.
És elment.
- Honnan tudta, mikor fog lőni? - A szemét néztem.
- Ezt jegyezd meg! - Úgy lesz.
Gyerünk, gyerekek! Sorakozó! Gyerünk! Tanulunk!
Mrs. Parker imád mosolyogni.
Mrs. Parker!
Jó kislány!
Ügyes vagy.
Ha a lóban fellobban a szikra…
én vagyok a tűzkő.
És hirtelen…
az állat életre kel, és szinte szárnyal.
Bármennyi szeretetet adunk nekik…
visszakapjuk tőlük.
De hogyha…
ott állhatunk és érezzük…
az…
maga a világ.
A feliratot fordította: Kwaysser Erika