Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Att se på en häst när den står still är magiskt,
men när den springer är det…
De borde ha vingar.
EN DOKUMENTÄR FRÅN NETFLIX
Många hästar har getts till mig på ranchen,
problemhästar, som andra inte kunde hantera.
På rad, pojkar!
När man börjar jobba med dem
och hittar deras nisch,
vad de kan bli och vad de kan göra…
Duktig flicka.
De passar in rätt bra.
Ingen kan kalla sig för hästmästare.
Min far kan kalla sig för hästtränare,
för han har tränat hästar till att göra otroliga saker.
Det är inte bara tricks.
De blir riktigt goda vänner.
Le, hörni. Le.
Bra!
Den Robin som jag gifte mig med försvinner ett tag. Men det är värt det
för att se resultatet, magin han skapar.
När man får en ny häst och inte vet…
…dess historia…
…krävs det ibland lite extra för att ta sig…
…över det gapet.
Några av de vildaste hästarna man möter,
när man ser gnistan i deras ögon, och de är vilda.
Man vet djupt inom sig och kan i dess ögon se
att hästen har en bättre sida.
Jag växte upp med hästar runt omkring mig.
Jag växte upp i en småstad i Australien.
Jag var inte liten, men jag kallades för lillen.
Jag pratade inte så bra, jag kunde inte läsa.
Jag var en ensamvarg.
Jag var nöjd med en häst.
När man inte kan kommunicera med andra är man ganska utfryst.
Därför fick jag bo hos mina farföräldrar,
för att försöka förändra mitt liv, och det förändrades.
Jag såg upp till min farfar, och han hade en sträng röst.
Han var en dekorerad krigshjälte
som hade varit med i Australiens Light Horse Brigade
vilket var en stor ära, att få kämpa för sitt land till häst.
Men jag har aldrig sett kärlek i min farfars ögon.
Vi åt alltid tillsammans,
och då tittade han rakt ner på maten,
sen tittade han upp igen och såg rakt igenom en.
Den där blicken.
Precis innan han dog på sjukhuset gav han mig fortfarande den blicken.
Och jag har alltid haft i bakhuvudet vad min farfar sa till mig.
"Du kommer aldrig att bli nåt."
Min mormor var väldigt mild.
När jag var liten kunde jag titta i en bok men istället för att börja från början,
började jag från slutet och hon sa:
"Börja på den här sidan
och följ texten neråt, om och om igen."
Det hjälpte mig att använda det i min träning.
Upprepningen.
Hon sa: "Tro på den du är.
Och om du vill göra det genom hästar, gör det."
Var väldigt snäll mot dem,
så får du mycket mer kärlek tillbaka.
Vet du, jag…
Jag gillar män som studerar saker.
Han gör intryck en dag.
Jag var tio eller elva år.
Jag gick in på en bio och jag blev som förtrollad.
Skärmen var så stor och bred.
Djuren sprang emot en.
Och klädseln,
jag menar hatten, stövlarna och snusnäsduken.
Och deras sätt att hoppa upp på en häst.
Jag sa bara: "Wow!"
Jag gick tillbaka nästa dag.
Varje gång jag såg en film med en häst som gjorde nåt ovanligt,
kopierade jag det för att göra det bättre.
Mitt första trick var att lägga hästen, för jag gillade inte att hoppa upp.
Så jag lärde honom att lägga sig först.
Duktig pojke.
Jag ville komma in i filmbranschen för att träna hästar.
Men Hollywood gjorde sig av med alla hästar,
för det var precis efter Star Wars.
Det var slut med western-filmer.
Att flytta 16 000 kilometer tvärs över världen till Amerika,
kändes som om en tegelsten föll i huvudet på mig.
Jag klarar det inte.
Det är kört.
Det fanns ändå en önskan att stanna här…
…och lösa det.
När jag kom till Wyoming
visste jag att det var mitt hem.
När jag steg upp i gryningen… den första morgonen,
efter att ha kört prärievagnen ner på den lilla jordlotten.
Och när jag såg mina hästar där med mig,
fanns det ingen återvändo.
Min dröm var att träna hästar.
Min tredje häst…
…var Juniper och han förändrade mitt liv.
När jag tittade i Junipers ögon, såg jag lite sorg där.
Trots att det fanns i hans förflutna, såg jag nåt större.
Han var så smart.
Han hade gåvan.
Juniper kunde stegra så fint.
Han hade bra balans. Otroligt.
En sån häst kommer bara en gång i livet.
Gillar du Robin?
Gillar du mig?
Så klart.
När jag kom hit, även om western-filmerna var slut,
så fanns de gamla cowboyerna kvar.
Två år senare stötte jag på Darrell Winfield.
Marlboro-mannen.
Han var äkta vara.
Darrell sa: "Jag hörde att du har en häst som kan stegra sig.
Kan du sätta en ryttare på honom och få honom att stegra sig på kommando?"
Jag sa: "Jag har Juniper här."
Det var min första provspelning.
Jag fick rollen.
Jag fick ett jobb.
När man får bildmanus
och ser på dem och säger:
"Okej, jag tror jag kan bättre än så."
Tagning!
Bra.
Duktig pojke.
Jag känner mina hästar
och de gillar alla att jobba.
De hittar sin nisch.
När man kommer till inspelningen vet man var man började med hästen.
Vilka byggstenar som ingick.
Och det är då orkestern kommer ut.
Han uppträder framför mig och han uppträder framför kameran.
Han visar vad han kan.
Duktig pojke!
Bra!
Sparka! Duktig pojke!
Första lektionen gick rätt bra.
Smart häst.
Kom, unga dam.
Gå runt.
En sekund på filmen är veckor och timmar av träning.
Kom igen.
Bra, ungdomar!
Jag använder en piska eller pekare,
och den är inte till för att röra hästen.
Jag använder pekare, eller longeringspiska för ljudets skull.
Okej, då kör vi.
Det är bara för att vägleda honom att gå undan, eller komma mot dig.
Kom till mig.
Ögonkontakt är mycket viktigt.
Som med en människa. När du först träffar en person?
Bra.
Okej, du hittade märket. Piruett.
Kom.
Du är högerhänt. Jag är vänsterhänt.
Och det är exakt samma sak som en hästs ögon.
Man måste träna en sida först och sen gå till andra sidan.
När man väl har båda ögonen
kan man ge signaler var som helst bakom kameran.
Piruett.
Duktig flicka!
Bravo! Bravo!
Det var vackert.
En piruett är så graciös,
och de kan hålla hovarna stilla och svänga hela vägen runt.
Det är som att gå ut i en vals.
Och när båda ögonen är synkade är det som att spela piano,
för de spelar sin musik framför en.
Tänk dig kraften du skulle känna
om du hade 50 hästar som sprang mot dig.
Du är en stor flicka.
Jag såg det i en cirkusbok när jag var barn.
En Clydesdale som står ovanpå
en gungbräda. Jag ville återskapa den bilden.
Jag vill få henne att hålla balansen.
Stilla. Nix.
Stilla.
Man måste låta dem gradvis
känna,
lukta på dig…
och sen har du kontakten med dem.
Jag ser tillbaka på magin som jag har gjort tillsammans med hästar.
Om det inte är på film, är det som om det aldrig hände.
Titta på balansen! Vilken balans! Ja!
En förebild och pionjär
är en person som lever i nutiden, men som också tror på det förflutna.
Ibland känner man att man varit där förut.
Välkomna!
Lite historia här.
Robin är passionerad för att återskapa det gamla vilda västern.
Och vi är stolta över det, för vi deltar alla på något sätt.
Cowboydrömmen håller på att dö,
men min far är definitivt en riktig cowboy.
Det känns som när jag först kom till Amerika.
Jag vill hålla det vid liv.
Välkomna!
Måla din vagn, följ med
På en drömbåt, sjung en sång
Vi ska hem, älskling!
Mina hästar, när jag... pratar om dem…
…kallar jag dem för mina barn.
De är mina barn, trots att jag har Patrick.
När jag först fick Juniper
lärde den hästen mig så mycket
om att vara tålmodig, ödmjuk och exalterad.
Han kunde mer än jag trodde att ett djur skulle kunna.
Och man behövde bara visa honom en gång så satt det.
Duktig pojke, Jun.
Han formade mig och den här ranchen.
Juniper var i trettioårsåldern.
Den unge mannen som jag hade här ringde.
Han sa: "Du måste komma. Jag tror att Juniper är riktigt sjuk."
Han måsta ha väntat tills jag kom hem.
Jag kom dit och lade mina armar om honom,
knäböjde hos honom och han gav upp ett sista gnägg.
Sen var han borta.
-Hur visste du när han skulle dra? -Genom hans blick.
-Kom ihåg det. -Det ska jag.
Kom igen. Rada upp er. Skoldags.
Mrs Parker älskar att le.
Mrs Parker.
Duktig flicka.
När hästen har gnistan,
är jag tändstålet.
Och plötsligt blir djuret levande och han har det.
Så mycket kärlek som du kan ge dem kommer du att få tillbaka.
Men om du kan... stå där och hålla kvar det, som om…
Det är hela världen.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis