Downloaded from YTS.MX
‫- ספיישל קומדיה של NETFLIX -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫בסדר!‬
‫וואו. כאלה נחמדים!‬
‫וואו. אלוהים, זה ממש...‬ ‫בחייכם. בבקשה. זה...‬
‫ממש נחמד. אל תפסיקו.‬
‫תראו. אנחנו פה. בלונדון פלדיום. אלוהים.‬
‫תודה רבה שבאתם. אלוהים.‬
‫אני אשים את זה בצד.‬
‫זאת הבמה הכי גדולה בעולם,‬ ‫אז אני אחזור בעוד כחצי שעה.‬
‫חבר'ה, תודה רבה. תודה רבה שבאתם הערב.‬
‫אני מעריך את זה מאוד. אנחנו פה.‬
‫זה התארך בכמה חודשים מהצפוי, אבל אנחנו פה.‬
‫תראו, כל הכרטיסים נמכרו‬ ‫ללונדון פלדיום עם הגבלת צופים.‬
‫אלוהים.‬
‫בחיי.‬
‫תודה רבה שבאתם. כן.‬
‫היינו אמורים לצלם את הספיישל לפני שנה.‬ ‫היינו אמורים לצלם אותו במאי 2020.‬
‫אבל קרה משהו.‬
‫היינו צריכים לדחות קצת.‬ ‫אבל הגענו. אנחנו פה.‬
‫סוף סוף אנחנו עושים את זה. אני מת לעשות‬ ‫את הספיישל. אני מקווה שכולו עדיין רלוונטי.‬
‫הספיישל הזה עוסק בברקזיט‬ ‫ובכמה אני רוצה לפגוש את הנסיך פיליפ.‬
‫קדימה. בואו נעשה את זה.‬
‫זה אמור להיות טוב. אמור להיות מהנה.‬
‫תודה רבה שבאתם.‬ ‫אני פיל ואנג, למקרה שלא ידעתם.‬
‫אני פה. פיל ואנג.‬ ‫פילי פילי ואנג ואנג. פה לבסוף.‬
‫פילי פילי ואנג ואנג בלונדון פלדיום.‬
‫איזה כיף להיות פה. פיל ואנג.‬ ‫המוצא שלי מעורב.‬
‫כמו שאפשר להבין מהשם "פיל ואנג".‬
‫בשלב מסוים, נעשתה פשרה תרבותית.‬
‫כן. אבא שלי סיני מלזי, מכאן השם "ואנג".‬
‫ושאר הגוף שלי.‬
‫אבא שלי סיני מלזי, אבל אמא שלי נורמלית.‬
‫אז אל דאגה, יש קצת שמנת חמוצה בצ'ילי הזה.‬
‫לא רציתי שתישרף לכם הלשון‬ ‫עם הוואנג החריף הזה,‬
‫אז אמא הביאה את החלב.‬
‫לבן וסיני. אלה הגזעים שלי מן היסוד,‬ ‫לבן וסיני. פיל וגם ואנג.‬
‫לבן וסיני.‬
‫אני הגזע הכי חזק בעולם!‬
‫יש לי את התותחים הכבדים, מותק!‬
‫תערבבו אותם ביחד. אני לבן וסיני.‬
‫אנשים ניסו להגיד לי שאני בן מיעוטים.‬
‫ואני אמרתי:‬
‫"אני שני גזעים שהם רוב, כלבה.‬ ‫אני לבן וסיני."‬
‫אתם לא יכולים לגעת בי. אני פפסי וקולה.‬
‫אני נתח שוק מלא.‬
‫מוכרים ואנג בכל מקום.‬ ‫אני לבן וסיני. אני בכל מקום.‬
‫אתם לא יכולים לברוח ממני. אני בכל פינה.‬
‫שלום. ני האו.‬
‫אני "הנוסע השמיני" ו"הטורף".‬
‫אני לבן וסיני. העתיד שלי מובטח, מותק.‬
‫העתיד שלי מובטח לגמרי.‬
‫לא משנה מה יקרה בחמישים השנים הבאות,‬ ‫ואנג, או פיל, מסודרים.‬
‫אבל כנראה ואנג.‬
‫לפי מה שנראה.‬
‫מוזר להיראות כמוני כרגע.‬
‫בגלל מגפת הקורונה, מוזר להיראות כמוני.‬
‫סיני, לא שרירי.‬
‫זה מוזר להיראות סיני כרגע.‬
‫כל המגפה הזאת היתה רעה‬ ‫למותג שלנו, בלשון המעטה.‬
‫האמת, זה הדבר האחרון שהיינו צריכים,‬ ‫בעיקר בבריטניה.‬
‫זה היה הדבר האחרון‬ ‫שבריטים סינים מזרח אסייתיים צריכים.‬
‫בריטים מזרח אסייתיים, מזרח אסייתיים‬ ‫בבריטניה, שומרים על פרופיל נמוך בבריטניה.‬
‫למעשה, הוא כל כך נמוך,‬ ‫שאין לנו אפילו מילה לאסייתי פה.‬
‫ברוב המקומות בעולם יש לפחות‬ ‫את המילה "אסייתי". לא בבריטניה.‬
‫בבריטניה, המילה אסייתי מתייחסת‬ ‫בדרך כלל ל"דרום אסייתי", נכון?‬
‫הודי, פקיסטני, סרי לנקי, בנגלדשי.‬
‫וזה בסדר.‬
‫אבל יש עוד חצי שלם של אסיה שהם מפספסים.‬
‫חצי אחר וגדול יותר, לדעתי.‬
‫חסרה שם חצי אסיה.‬
‫כי יש שני סוגים של אסייתיים בעולם, נכון?‬
‫יש יותר, אבל אין לי הרבה זמן.‬
‫בעיקרון, יש שתי קטגוריות עיקריות‬ ‫של אסייתיים בעולם.‬
‫יש אסייתי של קריקט.‬
‫נשמע שאתם כבר יודעים מי אלה.‬
‫מעולם לא שמעתם את הביטוי‬ ‫"אסייתי של קריקט",‬
‫וידעתם מיד על מי דיברתי.‬
‫אז יש אסייתי של קריקט,‬
‫ויש אסייתי שאוכל דברים מוזרים בטירוף.‬
‫אני חלק מהאסייתיים‬ ‫שאוכלים דברים מוזרים בטירוף.‬
‫אני גאה להיות אסייתי‬ ‫שאוכל דברים מוזרים בטירוף.‬
‫אני אוכל את הדברים המוזרים בטירוף האלה.‬
‫אבל מביך להיות אסייתי‬ ‫שאוכל דברים מוזרים בטירוף כרגע,‬
‫כי כך התחיל כל האסון הזה.‬
‫אחד מאיתנו לקח את האכילה של דברים‬ ‫מוזרים בטירוף צעד אחד רחוק מדי.‬
‫אחרי מאות שנים של חיים על הקצה,‬
‫התגרינו בגורל, והוא השיב מלחמה לבסוף,‬
‫רכוב על כנפי עטלף.‬
‫זה נורא. למה עכשיו?‬ ‫זה תמיד היה בסדר עד עכשיו.‬
‫אכלתי דברים מוזרים בתור ילד.‬ ‫שום דבר כזה לא קרה בעבר.‬
‫גדלתי במלזיה, ואכלתי דברים מוזרים.‬
‫אהבתי אותם. אהבתי לאכול דברים מוזרים.‬
‫אכלתי דיונון מיובש.‬
‫אכלתי חלזונות ים היישר מהקונכייה.‬
‫אכלתי מדוזות.‬
‫אכלתי מרק מעי חזיר.‬
‫אכלנו דג שלם לארוחת ערב. דג שלם.‬
‫אחותי הקטנה אמרה, "העיניים שלי!"‬
‫ואני והאחות השנייה שלי אמרנו, "לא!"‬
‫התרבות שם פשוט שונה.‬ ‫לעומת זאת, במערב, אנשים קצת נרתעים‬
‫מדברים קיצוניים יותר בספקטרום הקולינרי.‬
‫במזרח רואים מעדנים במה שמוזר.‬
‫בעיקר בסין. בסין רבתי.‬
‫וראיתי את זה במו עיניי,‬ ‫כשהייתי בסין לאחרונה.‬
‫הייתי שם בפעם הראשונה בחיי.‬ ‫סין. ה-ס' הגדולה. אסיה הקלאסית.‬
‫צ'יינטאון פלוס. סין.‬
‫בתחילת 2020, הגעתי לסין.‬
‫בלי קשר. זאת לא אשמתי.‬
‫בדיעבד, עיתוי מוזר, אבל זאת לא אשמתי.‬
‫נסעתי לסין לעבודה,‬
‫ובזמן שהייתי שם, הגעתי לשוק אוכל.‬
‫אני מודה שזה לא נשמע טוב.‬
‫הגעתי לשוק אוכל בסין.‬
‫ומכרו שם כל מיני חטיפים סיניים נחמדים.‬
‫היו דוכנים שמכרו בהם נודלס,‬ ‫כאלה שמכרו בהם באן. בלה, בלה, בלה.‬
‫אבל היה דוכן אחד שהיה מוקדש‬ ‫לדברים מוזרים בטירוף.‬
‫בעיקרון, חיות קטנות. חיות קטנות מטוגנות‬ ‫בשמן עמוק וצלויות. חרקים. ארבה.‬
‫היתה לטאה על מקל. יבשה.‬
‫לטאה צלובה. ככה.‬
‫ואנשים עברו ואמרו,‬ ‫"אני רוצה את לטאת ישו, בבקשה. כן."‬
‫"פסיון לטאה אחד. תודה."‬
‫היו נחשים מגולגלים כמו נקניקיות‬ ‫עם שיפוד באמצע.‬
‫ברור שהשתתפתי.‬
‫אכלתי טרנטולה שלמה על שיפוד. ככה.‬
‫ניסיתי לעשות את זה בשני חצאים.‬ ‫למרבה ההפתעה, הטרנטולה קשה.‬
‫אז הייתי צריך לעשות את זה בבת אחת.‬ ‫כמו אגדה.‬
‫אכלתי נדל.‬
‫מה שטוב לגבי הנדל הוא‬ ‫שיש לו מספיק רגליים לכולם.‬
‫אכלתי כמה ג'וקים צלויים,‬ ‫אבל הג'וקים עמידים.‬
‫זחלו מהתחת שלי.‬
‫הם יירשו את העולם.‬
‫זה עניין תרבותי. הבדל תרבותי.‬
‫במערב יש שיר ילדים.‬
‫"אני מכיר אישה זקנה שבלעה זבוב‬
‫אני לא יודע למה היא בלעה זבוב‬ ‫אולי היא תמות"‬
‫מעולה.‬
‫ובשיר הילדים הזה, האישה הזקנה‬ ‫אוכלת חיות יותר ויותר גדולות‬
‫כדי שיתפסו את החיה הקודמת שהיא אכלה,‬ ‫שהיא מתחרטת עכשיו שהיא אכלה.‬
‫בהתחלה היא בולעת זבוב, במקרה.‬
‫ואז היא בולעת עכביש. אני מכיר את זה.‬
‫כדי שיתפוס את הזבוב.‬
‫ואז היא בולעת ציפור כדי שתתפוס את העכביש,‬ ‫ואז חתול כדי שיתפוס את הציפור,‬
‫ואז כלב כדי שיתפוס את החתול,‬ ‫ואז סוס כדי שיתפוס את הכלב.‬
‫במערב, שיר הילדים הזה‬ ‫הוא סיפור עם מוסר השכל.‬
‫על כך שלפעמים הפתרון‬ ‫עלול להיות גרוע מהבעיה.‬
‫בסין, זה תפריט טעימות עטור כוכבי מישלן,‬
‫עם קינוח כבד.‬
‫סוס.‬
‫"ניקח אחד. שתי כפות, תודה."‬
‫זה הבדל תרבותי.‬
‫אבל אין סיבה שנגיע לגזענות בגלל זה.‬
‫גזענות קורונה?‬ ‫אני לא רוצה גזענות קורונה. לא, תודה.‬
‫אני מפחד מגזענות קורונה.‬ ‫אני לא רוצה את זה עליי. אני מת מפחד.‬
‫אפילו כשאני לבד בבית,‬ ‫אני שומע קול ושואל, "גזענות?‬
‫זאת את? השארתי את החלון פתוח?‬ ‫האם הגזענות נכנסה?"‬
‫רק אני והמכשירים שלי בבית, לבד.‬ ‫אני אפילו לא סומך על המכשירים שלי.‬
‫המכשירים שלי גזענים עכשיו.‬ ‫בעיקר הטלפון שלי.‬
‫אני חושב שהטלפון שלי גזעני.‬ ‫שיחקתי בטלפון שלי לפני כמה ימים,‬
‫וכתבתי את המילה "נאצים" בטלפון, בסדר?‬
‫אתם לא צריכים לדעת למה.‬
‫כתבתי את המילה "נאצים" בטלפון שלי.‬
‫רק באותיות קטנות. נ-א-צ-י-ם.‬ ‫רק אותיות קטנות.‬
‫מיהרתי.‬
‫אתם יודעים איך זה בהתכתבויות מיניות.‬
‫חייבים למהר.‬
‫האווירה לא תימשך לנצח.‬
‫כתבתי בטלפון שלי נ-א-צ-י-ם באותיות קטנות.‬
‫והטלפון שלי עשה מיד תיקון אוטומטי‬
‫והחליף את האן הקטנה בהתחלה באן גדולה.‬
‫כאילו כדי להגיד:‬
‫"היי!‬
‫תפגין קצת כבוד ארור.‬
‫מדובר על נאצים...‬
‫פיל ואנד."‬
‫הטלפון שלי ימני קיצוני‬ ‫שחושב שאני איזה קוסם סוטה. זה נורא.‬
‫אלה זמנים מפחידים.‬ ‫לא הכי מפחידים שחיינו בהם.‬
‫הם לא באמת הזמנים הכי מסוכנים שחיינו בהם.‬
‫אבל אני חושב שהאופי המופשט‬ ‫של הסכנה החדשה הזאת‬
‫מטריף את כולנו. הוא מופשט כל כך.‬ ‫זה נגיף בלתי נראה.‬
‫הוא מופשט כל כך,‬ ‫שחלקנו אפילו לא מאמינים שהוא אמיתי.‬
‫אני חושב שהאיום והסכנה הפכו‬ ‫למופשטים יותר ככל שהמאה ה-21 התקדמה.‬
‫עם זה, אנחנו משתגעים יותר.‬
‫בתחילת המאה,‬
‫האיום והסכנה היו דברים אמיתיים מאוד,‬ ‫פיזיים, מוחשיים. נכון?‬
‫אחרי פיגועי ה-11 בספטמבר,‬ ‫המלחמה בטרור בזמנו, האיום,‬
‫מה שאמרו לנו להישמר מפניו היה בחור,‬
‫מכוסה בפצצות,‬
‫שיבוא ויעשה:‬
‫"אני מכוסה בפצצות, אנשים!‬
‫אני מכוסה בפצצות והאמת, אני אוהב את זה!"‬
‫היינו רואים אותו ואומרים,‬ ‫"בסדר, אני אתרחק ממנו."‬
‫הבעיה נפתרה.‬
‫איום ברור ומוחשי.‬
‫אבל אז האיומים החלו להיות מופשטים.‬
‫הדבר הבא שאמרו לנו להיזהר מפניו‬ ‫היה חבילות שהושארו ללא השגחה.‬
‫זוכרים? חבילות ללא השגחה.‬
‫אני מתגעגע לימים‬ ‫של החבילות שנשארו ללא השגחה.‬
‫היינו אובססיביים לגבי חבילות‬ ‫שנשארו ללא השגחה לזמן מה.‬
‫אמצע העשור הראשון של המאה ה-21,‬ ‫תור הזהב של החבילות שנשארו ללא השגחה.‬
‫כל מה שעניין אותנו בזמנו היה‬ ‫חבילות שנשארו ללא השגחה,‬
‫ו"מלקולם באמצע". היה אכפת לנו רק מזה.‬
‫עכשיו היו שם רק חבילות.‬
‫אפילו לא היה בחור בתמונה.‬
‫עכשיו היו רק חבילות,‬
‫ואנחנו היינו צריכים להעריך‬ ‫את רמת המעורבות של כל אחד.‬
‫האחריות עברה לציבור.‬
‫כולנו עדיין היינו צריכים לחיות את חיינו,‬
‫אבל עכשיו היה לנו נטל חדש‬ ‫של עבודה שנייה ללא משכורת:‬
‫להיות מאתרי שקיות.‬
‫ניסינו כמיטב יכולתנו, אבל זה היה מבעית.‬
‫יצאנו וחיינו את חיינו‬ ‫בעשור הראשון של המאה ה-21‬
‫בספרייה או בבית קפה אינטרנט.‬
‫ומדי פעם, ראינו תיק גב על הקרקע.‬
‫והתחרפנו!‬
‫אמרנו:‬
‫"זאת חבילה!‬
‫והיא נשארה ללא השגחה!‬
‫מהר, שמישהו ישגיח עליה!"‬
‫ואז מישהו בא, וחשבנו, "זה היה קרוב."‬
‫אבל אז האיום נהפך לעוד יותר מופשט.‬
‫ועם האינטרנט, כשהחיים עברו לרשת,‬
‫אמרו לנו להישמר מפני בוטים, האקרים, רוסים.‬
‫ואז גילינו שאף אחד מהם לא יכול‬ ‫לסמן בתיבה, "אני לא רובוט."‬
‫ונראה שזה פתר את הבעיה משום מה.‬
‫אבל עכשיו עם נגיף הקורונה,‬
‫זה האיום הכי מופשט שהיה אי פעם.‬ ‫עכשיו האיום...‬
‫הוא משטח.‬
‫"תיזהרו ממשטח, אנשים.‬
‫לא, אתם תהיו בסדר,‬ ‫כל עוד תתרחקו מהמשטחים האלה.‬
‫הם יפגעו בכם."‬
‫נורא לגלות זאת כשאתה לבד בבית‬ ‫וצופה בחדשות, "לעזאזל, משטחים!"‬
‫עשיתי סריקה מהירה של הדירה שלי.‬ ‫יש משטחים ארורים בכל מקום!‬
‫כל הבית הוא מלכודת מוות.‬
‫לא ידעתי שאני גר בסט של "המסור 3".‬
‫אפילו עכשיו אני מבועת.‬
‫החברים שלי שאלו, "היי, פיל,‬ ‫רוצה לבוא ולאכול ארוחת ערב בגינה?"‬
‫אמרתי, "כן, אולי. תוכלו לבדוק מהר‬
‫אם יש לכם משטחים שם?‬
‫על מה נאכל את ארוחת הערב?‬ ‫על שולחן? אתם מנסים להרוג אותי?"‬
‫"אתה לא בקפסולה יותר, גבר."‬
‫אלה זמנים מפחידים.‬
‫אני מפחד יותר.‬
‫כנראה שאני מזדקן.‬ ‫אולי מפחדים יותר ככל שמתבגרים.‬
‫אני מזדקן. רק ההזדקנות מפחידה.‬
‫אלוהים אדירים, חשבתי שלפחות‬ ‫אקבל שנת חופש. לא, שוב הזדקנתי.‬
‫אני כל כך זקן עכשיו, לעזאזל.‬
‫הזדקנתי מאוד השנה.‬
‫אני לא יודע מה איתכם, אבל הזדקנתי לאחרונה.‬
‫הזדקנתי מאוד השנה.‬ ‫שברתי את השיא האישי שלי השנה.‬
‫הפכתי לכל כך זקן. הייתי בן 31 השנה.‬
‫אני יודע. זה דוחה. כן, אתם צודקים. להקיא.‬
‫אני כל כך זקן. בן 31.‬
‫כשהתחיל הסגר, הייתי בן 19.‬ ‫עכשיו אני בן 31. זה נורא.‬
‫איום ונורא. אני כל כך זקן.‬
‫שלושים ואחת. זה כמעט נגמר, חבר'ה.‬
‫אגב, זה ספיישל הפרידה שלי.‬
‫אלוהים. אני עם רגל וחצי בקבר.‬
‫אני בן 31. אני כל כך זקן.‬
‫זה עלול להרגיז כמה אנשים.‬
‫כשאני עולה לבמה ואומר,‬ ‫"אני בן 31. אני כל כך זקן."‬
‫יש תמיד כמה אנשים בקהל שאומרים,‬ ‫"אוי, 31 זה לא זקן.‬
‫שתוק, 31 זה כלום.‬
‫אתה תינוק.‬
‫בן 31? נו, באמת."‬
‫אבל הם תמיד כאלה זקנים, אז...‬
‫זה לא גורם לי להרגיש טוב יותר.‬
‫הם בני איזה 43. לא אכפת לי.‬
‫תסלחו לי אם המוות עצמו לא מנחם אותי.‬
‫מר מאגו ומגי סמית חושבים שאני ילדון.‬
‫יופי באמת.‬
‫אני יודע ש-31 זה לא זקן באמת.‬
‫אבל זה גם כבר לא צעיר באמת.‬
‫זה לא מרגש כמו שנות העשרים לחיים.‬
‫שלושים ואחת זה גיל די רציני.‬ ‫אחד הגילים הרציניים הראשונים.‬
‫החיים מתחילים להתאבן בגיל 31.‬ ‫הדברים מתחילים להיות רציניים.‬
‫אנשים מתחילים להתחייב לדברים לטווח ארוך.‬
‫הגעתי לגיל שבו‬ ‫לכל החברים שלי התחילו להיות...‬
‫פודקסטים.‬
‫אז גם אני הייתי חייב אחד כדי לעמוד בקצב.‬
‫אבל לא הייתי מוכן.‬
‫הגוף שלי כבר מתפרק. בן 31.‬ ‫הגוף כבר מפסיק לעשות מאמץ.‬
‫הגוף הזה מתפורר לעיסה דוחה.‬
‫איום ונורא. המצב מחריף מדי יום.‬
‫אני קם מדי בוקר לדליפה חדשה בספינה הזאת.‬
‫נורא. מה שקורה עם הגוף שלי‬ ‫אפילו לא הגיוני יותר.‬
‫פעם הוא היה הגיוני.‬
‫אם בזמנו הייתי נפצע בבוהן, הבוהן שלי כאבה.‬
‫היה קשר ברור בין סיבה לתוצאה.‬
‫עכשיו הגוף שלי מדלג על השלב הראשון.‬
‫הוא עובר ישר לכאב, בלי הסבר.‬
‫אני שואל, "למה?"‬
‫והגוף שלי אומר, "לך להזדיין. ככה."‬
‫הגוף שלי מאלתר עכשיו. הוא כמו נגן ג'אז.‬
‫הוא ממש לא חייב להיות הגיוני.‬ ‫למשל, לפני כמה ימים התעוררתי‬
‫ואחת הביצים שלי כאבה.‬
‫היא כאבה. לא עשיתי לה שום דבר.‬ ‫זה לא הגיע לי.‬
‫לא הלכתי לישון לילה לפני כן כזה:‬
‫עכשיו אני רגוע.‬
‫לא עשיתי את זה.‬
‫בכל זאת, רק ביצה אחת כואבת בבוקר.‬
‫היא כנראה היתה מותשת משנת לילה ארוכה.‬
‫זה המצב הנוכחי שלי. המנוחה מעייפת אותי.‬
‫יש לי כבר כאבי גב. אני בן 31, הגב חורק.‬
‫הזיכרון שלי לא מה שהיה פעם.‬
‫אולי כן. מאיפה לי לדעת? אולי...‬
‫אולי הוא אותו דבר ושכחתי.‬
‫הפלוצים שלי דוחים עכשיו.‬ ‫הפלוצים שלי ממש גרועים.‬
‫חשבתי שהפלוצים שלי היו גרועים בעבר.‬
‫אילו רק ואנג הצעיר היה יודע...‬
‫"באילו ימים מלאי ניחוח הוא חי‬
‫הייתי צריך להתענג עליהם כשיכולתי"‬
‫עכשיו הפלוצים שלי דוחים.‬
‫הפלוצים שלי פשוט דוחים עכשיו.‬ ‫ייאמר לזכותם שהם שקטים יותר עכשיו.‬
‫הפלוצים שלי שקטים יותר עכשיו,‬ ‫אבל הם גרועים יותר.‬
‫עבורכם.‬
‫הפלוצים שהפלצתי כשהייתי צעיר‬ ‫היו קולניים וראוותניים.‬
‫אבל בסדר במבחן הריח.‬
‫הפלוצים שלי כשהייתי צעיר‬ ‫לא רצו לפגוע באף אחד.‬
‫הפלוצים שלי כשהייתי צעיר רצו לעשות שואו.‬
‫הפלוצים שלי כשהייתי צעיר היו כמו זיקוקים.‬
‫ואז הסינים באו ואמרו, "כן.‬
‫כן, זה מזל טוב.‬
‫זה מזל טוב לשנה הבאה."‬
‫עכשיו הפלוצים שלי הם כמו דליפה שקטה‬ ‫ממפעל כימיקלים נטוש.‬
‫מרעילים את מי הקרקע לאט לאט.‬
‫הורגים את הכלבים המקומיים. זה נורא.‬
‫הפלוצים שלי איומים ונוראים.‬ ‫הם דוחים. ממש גרועים.‬
‫הפלצתם פעם פלוץ כל כך נורא‬
‫שאיבדתם חלק מהקליטה של הוויי-פיי?‬
‫בחיי, לפני כמה ימים...‬
‫באלוהים. הייתי בבית, הפלצתי,‬
‫ונטפליקס נעשה קצת מטושטש.‬
‫מכירים את זה שיש מרובעים? "נו, באמת!"‬
‫אני מניח שהגוף משתנה. הגוף משתנה.‬
‫אני בן 31 והגוף שלי משתנה.‬ ‫הראש שלי משתנה, הנשמה שלי משתנה.‬
‫שינוי שלם. האישיות שלי השתנתה מאוד.‬ ‫הדעות שלי.‬
‫הדעות הפוליטיות שלי השתנו מאוד‬ ‫לעומת מה שחשבתי לפני כמה שנים.‬
‫פעם חשבתי שאני סוציאליסט.‬ ‫זה הייתי אני. לפני כמה שנים.‬
‫פילי פילי ואנג ואנג הקטן עם הכובע האדום.‬
‫"אני סוציאליסט.‬
‫קצת יותר לכולם. זה הוגן.‬
‫להלאים את הים.‬
‫אני סוציאליסט."‬
‫אבל בדיעבד, אני מבין‬
‫שפשוט לא היה לי כסף.‬
‫עכשיו יש לי כסף.‬ ‫אני לא אחלוק אותו. הוא שלי!‬
‫תתרחקו, קומוניסטים דוחים.‬
‫ואנג הרוויח את זה.‬
‫מסתבר שבעלי ההון בסדר כשיש לך הון.‬
‫הרמז היה בשם כל הזמן.‬
‫אני רק רוצה להיות עשיר עכשיו.‬
‫פעם רציתי שלום עולמי,‬ ‫ועכשיו אני רק רוצה ג'ובות.‬
‫אני יודע שזה לא מרדף משמעותי מאוד,‬ ‫כסף למען הכסף.‬
‫אבל מרדף אחר כנות הוא מרדף עם משמעות.‬
‫ולמען הכנות,‬
‫אני רק רוצה להיות מליאן!‬
‫אני רק רוצה להיות עשיר. אני כבר עשיר.‬
‫כולנו עשירים, טכנית.‬
‫לפי הסטנדרטים הגלובליים,‬ ‫כולם בחדר הזה הם בזוס הארור.‬
‫כולם בחדר הזה הם נבוכדנצר הארור‬ ‫בסטנדרטים גלובליים.‬
‫הסטנדרטים הגלובליים מעניינים לי את התחת.‬
‫הייתם בגלובוס?‬
‫הגלובוס מטונף.‬
‫אנחנו לא חיים בגלובוס.‬
‫אנחנו חיים בבריטניה.‬
‫על קצה העולם, מסתכלים פנימה, מתלוננים.‬
‫אני לא רוצה להיות עשיר במונחים גלובליים.‬ ‫זה רק איזה עשרה ליש"ט.‬
‫אני לא רוצה להיות עשיר במונחים גלובליים.‬ ‫אלא עשיר באמת. במונחים של בריטניה.‬
‫ולא רק בדברים הגדולים והמובנים.‬
‫לא רק מבחינת מכוניות, בתים,‬ ‫ולהרוג אנשים ולחמוק מעונש.‬
‫ברור שכל זה טוב ויפה, אבל אני רוצה‬ ‫להיות עשיר בגלל הדברים הקטנים.‬
‫התוספות הקטנות שהופכות‬ ‫את העושר לדבר נפלא באמת.‬
‫למשל, אני רוצה לשלוח בקבוק שמפניה במסעדה‬
‫למכר שעוד לא שם לב שאני שם.‬
‫זה משהו אדיר שרק עשירים עושים.‬
‫ראיתי את זה בסרטים, וואנג רוצה להשתתף.‬
‫אתם יודעים, הם יושבים שם,‬
‫עצובים ולבד, ואוכלים דג.‬
‫אין להם שמפניה.‬
‫לפתע מגיע המלצר.‬
‫"זה מהבחור שם,‬
‫שלובש ואנזי ארנב."‬
‫אני עשיר. אני אלבש מה שבא לי.‬
‫לא ראיתם עושר עד שראיתם‬ ‫גבר בוגר מוריד אוזן ארנב...‬
‫במסעדת "בלה איטליה" ההומה.‬
‫או-לה-לה.‬
‫זה בהחלט ירשים את הדייט שלי.‬
‫חזרתי לצאת לדייטים. אני שוב רווק. כן.‬
‫רווק. אני רווק.‬
‫נפרדתי מהחברה שלי.‬ ‫זאת יופי של דרך להיות רווק.‬
‫מסתבר שהיא יעילה מאוד.‬
‫אני שוב יוצא לדייטים.‬ ‫אני יוצא ליותר מדי דייטים.‬
‫אני יוצא ליותר מדי דייטים. יותר מדי.‬
‫אני יוצא ליותר מדי דייטים.‬ ‫רודף אחרי הזנב של עצמי עם הדייטים האלה.‬
‫אני רץ בחזיון התעתועים הזה של האושר‬
‫שממשיך להתרחק יותר ויותר אל האופק.‬
‫אני חושב שאני מנסה לפצות על משהו‬ ‫עם כל הדייטים האלה.‬
‫אני מנסה לפצות על מה שאני רואה‬ ‫כחיים די חסרי מין בצעירותי.‬
‫אתם יודעים? כלומר, לא בילדות.‬
‫זה כנראה לטובה. שיהיה.‬
‫אבל אחר כך, בסוף שנות הנעורים,‬ ‫בתחילת שנות העשרים לחיי.‬
‫התקופה בחיים שלכם‬ ‫כשאתם אמורים לפרוק כל עול.‬
‫לרדת על הברכיים, להיכנס ופשוט...‬
‫להתנסות. כן.‬
‫להזדיין עד שחושבים בבהירות.‬
‫לעבור הלאה, למצוא עבודה,‬ ‫לקנות מכונית טובה.‬
‫אני לא עשיתי את זה. מעולם לא מיציתי‬ ‫את האפשרויות עד תום.‬
‫הלימודים באוניברסיטה, הדבר הגדול.‬ ‫לא ממש קיימתי יחסי מין באותה תקופה.‬
‫מסיבות דתיות.‬
‫אלוהים שונא אותי.‬
‫מאז, ניסיתי לפצות על זה.‬
‫ניסיתי להחזיר את הגירעון המיני הזה‬ ‫שאני מרגיש שצברתי.‬
‫החוב המיני שעליו קבעתי‬
‫שיעור ריבית משלי שאני לא יכול לעמוד בו.‬
‫חוב גדול לבנק ואנג.‬
‫ברור שתשלום אקראי טוב לפעמים,‬
‫אבל זה לא אורח חיים בר קיימא.‬
‫אני נמצא גם באפליקציות היכרויות.‬ ‫באפליקציות. חייבים אפליקציות.‬
‫זאת יכולה להיות חוויה מדכאת.‬ ‫גיליתי בורות של דיכאון‬
‫שלא ידעתי שאני מספיק נמוך להיכנס לתוכם,‬ ‫באפליקציות ההיכרויות האלה.‬
‫החלקתם פעם ימינה‬
‫על קבוצה תמונתית...‬
‫בלי לדעת בכלל במי מהם מדובר?‬
‫"כן, כל אחד מהם. כן, מה זה משנה.‬
‫אני אצא עם כל אחד שיכול‬ ‫לשלם על טיול הסקי הזה."‬
‫יש שם לברדור.‬
‫"אני אקח את הכלב, שיהיה.‬ ‫יש לו פרווה בריאה."‬
‫אני מניח שצריך להסתפק במה שיש.‬
‫ולמזרח אסייתיים קשה באפליקציות היכרויות.‬
‫יש תיעוד לתופעה הזאת.‬
‫לגברים מזרח אסייתיים קשה יותר‬ ‫מכל קבוצה באפליקציית היכרויות.‬
‫במערב.‬
‫אני חושב שבקוריאה, הם בסדר.‬
‫אבל במערב,‬ ‫גברים מזרח אסייתיים, גברים סיניים,‬
‫אנחנו נחשבים רק לעיתים נדירות‬ ‫לאפשרות אמיתית לסקס.‬
‫לא מתארים אותנו ככה‬ ‫בתרבות הפופולרית, בתקשורת.‬
‫אנחנו אף פעם לא הבחורים הסקסיים.‬
‫בדרך כלל מתארים אותנו‬ ‫ככסילים מטומטמים עם שיניים עקומות‬
‫שהם בעיקר לא מיניים.‬ ‫שהם פשוט לא מעוניינים בסקס.‬
‫וזה מטורף, בהתחשב‬
‫בכמות הסינים שיש בעולם.‬
‫1.4 מיליארד אנשים.‬ ‫וזה עם מדיניות הילד האחד.‬
‫אנחנו מזדיינים כל כך טוב‬ ‫שהיו צריכים לקבוע לנו חוק.‬
‫לאף אחד אחר אין חוק לגבי זה.‬
‫ובכל זאת, התפיסות השליליות האלה קיימות.‬
‫אבל אני מבין, אני לא כועס על זה.‬
‫הטעמים האסתטיים של תרבות,‬ ‫סטנדרט היופי שלה,‬
‫הם דברים שקשה לשנות,‬ ‫הם נקבעים על ידי דברים רבים.‬
‫מה שחברה חושבת שהוא יפה נקבע‬ ‫על ידי ההרכב התרבותי שלה,‬
‫על ידי הספרות, השפה והשירה שלה.‬
‫ולפעמים אני חושב שאולי השפה האנגלית‬
‫פשוט לא מסוגלת להעריך באמת‬ ‫את היופי של הגבר המזרח אסייתי.‬
‫למשל, יש לנו עיניים כהות מאוד, נכון?‬
‫לגברים מזרח אסייתיים יש עיניים כהות מאוד.‬
‫לחלק מאיתנו יש עיניים כהות מאוד,‬ ‫לחלק מאיתנו יש עיניים שחורות.‬
‫עיניי שחור פחם‬
‫של נחש.‬
‫אני לא יודע אם ניסיתם,‬
‫אבל קשה מאוד להיות רומנטי,‬
‫לפחות בשפה האנגלית,‬
‫לגבי עיניים שחורות.‬
‫אם יש לכם עיניים כחולות או ירוקות,‬ ‫יופי לכם, זה קל.‬
‫"יש לך עיניים ירוקות.‬ ‫כמו אבן הברקת הכי טהורה.‬
‫יש לך עיניים כחולות.‬
‫כשאני מסתכל בעיניים שלך,‬ ‫זה כמו לשחות באוקיינוס."‬
‫שיהיה.‬
‫עיניים שחורות. מה אפשר‬ ‫להגיד על עיניים שחורות?‬
‫"יש לך עיניים שחורות. הן מזכירות לי את‬
‫המוות.‬
‫הן כמו אפלה בלתי נגמרת.‬
‫כשאני מסתכל בעיניים שלך,‬ ‫זה כאילו שאני עוצם את עיניי."‬
‫למרות זאת, אני מניח שהולך לי לא רע.‬
‫יצאתי עם בחורות מקסימות.‬
‫אין לי ילדים כהוכחה, בתור בונוס.‬ ‫אין ילדים. יש פה מדיניות אפס ילדים.‬
‫אין לי ילדים. האקסית שלי‬ ‫השתמשה באמצעי מניעה.‬
‫כן, יש פה כמה מעריצים? כן.‬ ‫מעריצים גדולים של אמצעי מניעה?‬
‫אני אסיר תודה לאקסית שלי,‬ ‫שהשתמשה באמצעי מניעה.‬
‫אני אסיר תודה לכל הנשים,‬ ‫שהן משתמשות באמצעי מניעה.‬
‫תודה רבה. כן.‬
‫בשם הבחורים.‬
‫תודה.‬
‫מעריכים את זה.‬
‫אתן מקריבות למען הכלל כבר זמן מה.‬ ‫שמנו לב לזה.‬
‫אתן עושות עבודה מעולה. תמשיכו ככה.‬
‫וזה לא הוגן שאתן עדיין צריכות‬ ‫לעשות את הרוב.‬
‫כי הרי פיתחו אמצעים מקבילים לגברים.‬ ‫כן פיתחו!‬
‫פשוט לא סיפרנו לכן.‬
‫אנחנו הגברים ערמומיים.‬
‫בגלל זה אתן אוהבות אותנו.‬
‫פיתחו. פיתחו גלולה לגבר לפני כמה שנים.‬
‫פיתחו גלולה לגבר.‬
‫אבל הנבדקים גילו שהיא‬
‫משנה את הכימיה בגוף שלהם.‬
‫היא גרמה להם להרגיש קצת עצובים.‬
‫אז כולם אמרו:‬
‫"היא כנראה עוד לא מוכנה.‬
‫נשים יכולות להמשיך לקחת את הגלולות שלהן‬ ‫שהן בטח כבר מושלמות."‬
‫פיתחו פתרון מכני לגברים.‬
‫מתקן עם פקק שהם... פה.‬
‫פה. כמו הסליל, כנראה. פה.‬
‫"הפקק והסליל". זה שם לספר ילדים. פה.‬
‫פקק קטן ששמים פה.‬
‫זאת גישת כוח הזרוע, היא עבדה. פה.‬
‫פקק קטן. שמים אותו בצינור.‬
‫הוא יהיה שם וימנע מהשחיינים לעבור.‬
‫כמו גבול קשיח. פה.‬
‫כמו לשים קצין מעבר גבול קשוח בפנים.‬
‫"פג התוקף של הדרכונים האלה!"‬
‫הם יצטרכו לשחות בחזרה, ו...‬
‫אני מחקה זרע די טוב.‬
‫אני לא יודע למה.‬
‫אני חצי זרע. כן.‬
‫מהצד של אבא, אם תהיתם.‬
‫שוב, גברים חשבו שהדבר הזה‬ ‫היה קצת פולשני, אז...‬
‫הם אמרו, "נשים יכולות להמשיך להשתמש‬ ‫בהתקן התוך רחמי לעת עתה."‬
‫זה לא הוגן. זה לא הוגן, בנות.‬
‫אני מעריך את זה,‬ ‫וגברים, אנחנו צריכים לעזור.‬
‫אנחנו צריכים לעזור לשאת בנטל.‬ ‫לחלוק בעומס, סליחה על משחק המילים.‬
‫אבל יש בעיה קשה באמצעי המניעה לגברים‬
‫שנראה שאף אחד בתעשייה לא מדבר עליה.‬
‫בעיה קשה באמצעי המניעה לגברים,‬
‫והיא שאפילו אם בחור יעשה‬ ‫את הדברים האלה לעצמו,‬
‫מתוך הכוונות הכי טובות,‬ ‫איזו אישה תאמין לו?‬
‫נכון? יש הרבה אמון בכל הנוגע‬ ‫לאמצעי מניעה שלא יכולים לראות.‬
‫יש הרבה סיכונים. אף אחד מהסיכונים‬ ‫הוא לא על הצד הגברי. כן?‬
‫אם אישה נכנסת להיריון, היא צריכה‬ ‫להתמודד עם זה. הבחור יכול להסתלק.‬
‫אל תעשו את זה.‬
‫אל תעשו את זה, חבר'ה.‬
‫אל תעשו את זה. אבל אתם יכולים.‬ ‫אבל לא כדאי לכם!‬
‫אסור לכם. לא!‬
‫אבל זה קל מאוד. אבל אל תעשו את זה.‬
‫אבל אתם חייבים להימנע מזה.‬
‫אבל כרטיסי הטיסה זולים כל כך עכשיו.‬ ‫אבל אל תעשו את זה!‬
‫אבל, בבקשה...‬ ‫אפשר להוציא דרכון בלגי ברשת האפלה.‬
‫אתם יודעים את זה? דרכון בלגי מלא.‬
‫שם שונה, כתובת חדשה. אבל אל תעשו את זה!‬
‫אבל האפשרויות תמיד פתוחות בפניכם.‬
‫אם את בחורה, את צריכה להתמודד‬ ‫עם החרא הזה. הבחור לא באמת צריך.‬
‫לכן אנחנו לא כל כך צריכים‬ ‫לשכנע בחורה לגבי אמצעי מניעה.‬
‫בנות, אתן יכולות להמציא דברים.‬ ‫אתן יכולות ליהנות. להגיד:‬
‫"כן, סנאי קסום קילל אותי פעם,‬
‫ועכשיו אני לא יכולה להיכנס להיריון."‬
‫ואפילו בחור חכם יחשוב:‬
‫"כן, אני חושב שקראתי על זה.‬
‫כן, בטח, בואי נעשה את זה."‬
‫זה לא עובד הפוך.‬
‫נגיד שיגיעו אמצעי מניעה לגבר לשוק.‬
‫אני אלך למרפאה ואצטייד בהם.‬
‫אני אצא לעיר בלילה. אבדוק אותם.‬
‫ואני אגיע לבר, אדבר עם בחורה.‬ ‫היא תרצה את זה. משום מה.‬
‫אולי היא חולה.‬
‫נחזור לדירה שלי, נתחיל להתנשק.‬
‫בטח, למה לא? זאת 2021, תעמדו בקצב.‬
‫נתחיל להתנשק ונהיה קצת פחות לבושים.‬
‫קצת לה-עירומים, כמו שאומרים בצרפת. ו...‬
‫וממש לפני שניגש לעניינים, היא תגיד,‬ ‫"יש לך אמצעי מניעה?"‬
‫ואני אגיד:‬
‫"אל תדאגי, מותק. ואנג לוקח גלולה.‬
‫מי, אני? יש לי פקק בביצים.‬
‫אני יודע שמעולם לא שמעת על זה,‬ ‫אבל תסמכי עליי.‬
‫האיש שפגשת באול בר וואן.‬
‫יש לי פקק בביצים. אם תשימי אותם בכיור,‬ ‫הכול יצוף. את תראי."‬
‫זה בחיים לא יעבוד.‬
‫אני צריך אישור רופא מהאו"ם בשביל זה.‬
‫אני צריך שמלאלה תחתום עליו.‬ ‫"יש לו פקק בביצים. אני מלאלה."‬
‫אני אשמח לשים פקק בביצים, באמת.‬
‫אני אשמח לשים פקק בביצים שלי.‬
‫לונדון פלדיום, אם תלמדו משהו‬ ‫מהספיישל הזה...‬
‫ואתם לא.‬
‫בבקשה, רק תזכרו שפיל ישמח‬ ‫לשים פקק בביצים שלו.‬
‫אתם יכולים לדמיין את שלוות הנפש‬
‫שתרגישו ברגע שיהיה לכם פקק בביצים?‬
‫אני אסתובב בעיר, אעשה סקס, בלי שום דאגה,‬
‫עם פקק בביצים שלי.‬
‫וכשאני אפגוש את האחת והיחידה‬ ‫ואני ארצה להתמסד,‬
‫אני אוכל לפתוח אותו כמו שמפניה.‬
‫במסעדת "בלה איטליה" ההומה.‬
‫תודה.‬
‫אני אשמח... אני אשמח שיהיה לי פקק בביצים.‬
‫אני אשמח שיהיה לי פקק בביצים. אני אשמח‬
‫אם יהיה לי פקק בביצים.‬
‫אני לא רוצה גלולה. אני לא רוצה גלולה לגבר.‬
‫אני לא רוצה עוד משהו‬ ‫שאני צריך לזכור מדי יום.‬
‫יש לי מספיק על הראש בשגרה.‬ ‫זה הכי מרשים, הגלולה.‬
‫אני מעריץ מאוד את הנשים‬ ‫שהן לוקחות את הגלולה.‬
‫זה הכי משוגע, כי זה מצריך ממך הכי הרבה.‬
‫המשמעת, הנחישות.‬
‫האופי החזק.‬
‫הזיכרון. רק הזיכרון!‬
‫צריך לזכור לעשות את זה כל יום.‬ ‫זה בטוח קשה.‬
‫לא משנה מה קורה בחיים שלכם,‬ ‫חייבים לזכור את זה מדי יום.‬
‫זה בטוח קשה.‬ ‫בעיקר אם אתה לא שוכב באותה תקופה.‬
‫רגע קצר של כנות, בנות,‬
‫אבל זאת תהיה ממש מכה לנשמה...‬
‫אם את עוברת תקופת יובש...‬
‫ואת עדיין צריכה לקחת גלולת סקס מדי יום.‬
‫זה כמו זריית מלח על הפצעים, לא?‬
‫בכל יום. תחשבו על זה. אם אתן‬ ‫לא מקיימות יחסי מין באותה תקופה,‬
‫לקחת גלולה נגד היריון, זו תזכורת יומיומית,‬
‫אורלית,‬
‫לפוטנציאל המיני המבוזבז שלכן.‬
‫בכל יום גומעים בדידות עם ארוחת הבוקר.‬
‫בכל יום.‬
‫רק נשים מספיק חזקות רגשית‬ ‫כדי להמשיך עם משהו כזה.‬
‫אתם יכולים לתאר לכם‬ ‫אם גברים היו צריכים לעשות משהו כזה?‬
‫לא היינו מחזיקים מעמד שבוע.‬
‫אתם יכולים לתאר לכם מה היה קורה‬ ‫אם היינו קמים כל בוקר, יוצאים מהמיטה,‬
‫ושמים קונדום כל בוקר?‬
‫כזה:‬
‫"אולי היום.‬
‫אני מקווה."‬
‫הוא שם אותו על הפין הרופף שלו.‬
‫לובש את המכנסיים והולך לעבודה עם קונדום.‬
‫הוא זז כל היום כמו חולצת סטרפלס.‬ ‫הוא צריך למשוך כל הזמן...‬
‫מסיח את דעתו מהעבודה.‬
‫"אנדי, אתה בסדר?" "סליחה, זה רק..."‬
‫"אתה מפוטר." "אוי, לא."‬
‫הוא יוצא למועדון בלילה. "כן! אוי, לא."‬
‫מנסה לשוחח עם בחורה.‬ ‫"סליחה. את נראית נחמדה."‬
‫"איכס. דוחה. לך לעזאזל."‬
‫הוא צריך לחזור הביתה לבד.‬
‫לחדר השינה שלו.‬
‫"לא היום."‬
‫הוא מוריד את הקונדום היבש שלו.‬
‫מחבר אותו ליום הזה ביומן.‬
‫תחשבו על הסיפור שמחאתם לו כפיים הרגע.‬
‫אני אשמח לשים פקק בביצים שלי.‬
‫זה לא הגיוני שבנות עדיין יעשו את כל זה.‬
‫זה לא הגיוני במאה ה-21.‬ ‫פעם זה היה הגיוני. בזמנו.‬
‫כשהיינו נוודים שנדדו במרחבים.‬
‫אתם זוכרים את הזמנים האלה.‬
‫זה היה הגיוני. בזמנו, החובות‬ ‫של המינים היו ברורים מאוד.‬
‫בחורה בזמנו לקחה את מלוא האחריות על הרבייה‬
‫כי הבחור לקח את מלוא האחריות‬ ‫על ההישרדות. נכון?‬
‫הוא יצא ונלחם בשבטים יריבים והביא בשר.‬
‫אבל עכשיו כל אחד יכול לקנות סנדוויץ'.‬ ‫למי אכפת? זה לא משנה.‬
‫זה כבר לא משנה מי עושה מה.‬ ‫אבל בזמנו זה כן שינה.‬
‫אם אישה נכנסה להיריון בזמנו,‬ ‫זאת היתה משרה מלאה.‬
‫כי קשה להיות בהיריון בסוואנה.‬
‫ההיריון האנושי קשה.‬ ‫הוא קשה מאוד בממלכת החיות.‬
‫יחסית למין בגודל שלנו, הוא אורך הרבה זמן.‬
‫והוא משאיר את האישה עם מוגבלות פיזית.‬
‫אנחנו חיה שהולכת על שתיים,‬ ‫שזה גם ככה מוזר.‬
‫ועכשיו היא לא יכולה להתכופף ולהרים אבנים‬
‫כדי לזרוק על נמר שן החרב.‬
‫אז היא צריכה לרצות את בעלה‬ ‫כדי שהוא יישאר ויגן עליה.‬
‫"היי, מותק. הממותה הזאת עושה לך בעיות?"‬
‫יהדוף טריצרטופס. אני לא משהו בהיסטוריה.‬
‫היא מסתובבת, בהיריון, במשך תשעה חודשים.‬
‫היא כמו ברווז במטווח במשך תשעה חודשים.‬ ‫ואז היא יולדת את הדבר הזה.‬
‫זה עוד לא נגמר, גברת.‬ ‫עכשיו היא צריכה להרים אותו ולהחזיק אותו.‬
‫איזה שנתיים.‬
‫הזרועות שלה הלכו.‬
‫היא כבר לא יכולה לתת אגרופים לפטרודקטיל.‬
‫היא חייבת להחזיק תינוק חסר תועלת כל הזמן!‬
‫כי תינוקות אנושיים הם חסרי תועלת.‬ ‫הם חסרי תועלת לחלוטין.‬
‫תינוקות של בני אדם הם חסרי תועלת, לעזאזל.‬ ‫אני מצטער.‬
‫תינוקות של בני אדם הם חסרי תועלת לחלוטין.‬
‫הם על סף המוות כל הזמן.‬ ‫הם ממש לא יכולים לשרוד לבד.‬
‫בשנייה שהם נולדים,‬ ‫עם הראש הגדול והעגול שלהם...‬
‫שמאוזן בקושי על הצוואר הדק שלהם.‬
‫בכל פעם שמרימים אותם,‬ ‫הם כאילו אומרים, "תנסו לא להרוג אותי!"‬
‫בגלל זה המצאנו את חוקי המוסר.‬
‫בני אדם היו צריכים‬ ‫להמציא משהו שנקרא נחמדות‬
‫כדי שלא נעיף את התינוקות שלנו לשיח‬ ‫ונעבור הלאה.‬
‫כי הם עול!‬
‫בעלי חיים אחרים לא צריכים מוסריות.‬
‫צאצאים של בעלי חיים אחרים‬ ‫מומחים להישרדות באופן מיידי, כן?‬
‫כמו גור פילים. ראיתם פעם גור פילים?‬ ‫הוא נופל מהאמא שלו.‬
‫ואז הוא קם ומתחיל ללכת ליד אמא שלו.‬
‫כאילו הוא מדביק את הקצב וממשיך‬ ‫בסבב הפאבים. "לעזאזל. סליחה. זה בסדר.‬
‫לא, זה בסדר. סליחה.‬
‫חשבתי שהשארתי את הטלפון,‬ ‫אבל זה בסדר, מצאתי אותו."‬
‫אני אשמח לשים פקק בביצים שלי.‬
‫בנות, אני אשמח לשים פקק בביצים שלי,‬ ‫כי אני בן ברית.‬
‫אני צוחק. זה היה מבחן, ונכשלתן.‬
‫בחיים אל תסמכו על גבר שאומר את זה.‬
‫כן. זה היה מבחן, ועברתן.‬
‫בחיים אל תסמכו על גבר שאומר את זה.‬ ‫הוא בטח משקר.‬
‫רק בגלל שאדם טוען שהוא משהו מסוים,‬
‫לא אומר שהוא באמת המשהו הזה.‬
‫אתם יכולים להאמין לי.‬
‫מיס ניגריה 2015.‬
‫קשה להיות בן ברית עכשיו.‬ ‫כולם צריכים להיות אנשים טובים מאוד.‬
‫זה קשה. הבנתי שאני לא אדם טוב.‬
‫אני לא אדם טוב. אני לא אדם רע.‬
‫אבל יש בי אנוכיות רבה מכדי‬ ‫להיות אדם טוב. אתם מבינים?‬
‫במהלך המגפה הזאת,‬ ‫ראינו מה צריך כדי להיות אדם טוב.‬
‫חייבים לוותר על דברים כדי לשמור על אחרים.‬ ‫אני לא מוכן לעשות את זה.‬
‫אני לא אדם טוב.‬ ‫אני לא אדם רע, לפני שתתחילו לדאוג.‬
‫אני לא אדם רע. אני איפשהו באמצע.‬
‫למשל, פעם ישבתי בטעות על חתול.‬
‫בסדר?‬
‫זה היה בטעות!‬
‫אבל לא קמתי מיד. זה...‬
‫שם אני נמצא על הספקטרום.‬
‫ידעתי שזה היה לא בסדר, אבל לא מיהרתי.‬
‫אבל אני הגון. אני בחור הגון.‬
‫אני לא אצא מגדרי כדי לפגוע במישהו,‬
‫אבל אני כנראה גם לא אצא מגדרי‬ ‫כדי לעזור לו.‬
‫אני פשוט לא אצא מגדרי.‬
‫זה הקוד המוסרי שלי.‬ ‫אם תיפלו, אני אתפוס אתכם.‬
‫אבל אתם צריכים ליפול עליי.‬
‫יש לי בעיות בגב. אני לא יכול‬ ‫להתרוצץ ולתפוס אנשים מטומטמים.‬
‫זה בסדר להיות הגון. בעיקר אם אתה בחור.‬
‫נתנו לעצמנו הנחה.‬
‫במשך מאות שנים, אנחנו הגברים‬ ‫הורדנו את הרף המוסרי של עצמנו‬
‫כך שכל מה שאנחנו צריכים לעשות עכשיו‬ ‫כדי להיות מהטובים הוא לא להיות רעים.‬
‫אני חושב שזה קשה יותר לנשים.‬ ‫מנשים מצפים לרף מוסרי גבוה יותר.‬
‫אני חושב שהמילה "הגון" מדגימה את זה היטב.‬
‫אם אתה בחור הגון, זאת מחמאה.‬
‫שמתם לב? "תכירו את החבר שלי, פול.‬ ‫הוא בחור הגון."‬
‫"לעזאזל! בואו נשתה עם פול עכשיו!‬
‫כל שנייה בלי פול היא סיוט מהלך!‬
‫איפה אתה, פול?"‬
‫נראה שהמילה "הגון" נחשבת יותר‬ ‫אם אומרים אותה על גבר.‬
‫למשל, אם תהיו בלוויה של גבר,‬
‫והכומר יגיד:‬
‫"אלן היה בחור הגון."‬
‫אתם תגידו,‬
‫"אוי, לא!‬
‫נשמע שאלן היה בחור נהדר.‬
‫הייתי צריך לבלות עם אלן יותר.‬
‫עכשיו פספסתי מלא זמן עם אלן.‬
‫נוח על משכבך בשלום, גיבור.‬ ‫להתראות שם למעלה. כן."‬
‫אבל אם תהיו בלוויה של אישה והכומר יגיד:‬
‫"סוזי היתה אישה הגונה."‬
‫תחשבו:‬
‫"סוזי לא התאמצה, מה?‬
‫נשמע שלא ממש התאמצת, סוז!‬
‫מה הרג אותך? חוסר מאמץ? אלוהים!‬
‫תקברו אותה באדמה, ונאכל סנדוויצ'ים.‬ ‫קדימה, קדימה."‬
‫קשה להיות אדם טוב כל הזמן.‬
‫קשה להרגיש שאתה אדם טוב כל הזמן כרגע.‬
‫אני לא מרגיש כמו אדם טוב כרגע.‬
‫בעיקר בגלל מגפת הקורונה.‬ ‫אני מרגיש רע. אני מרגיש...‬
‫זה נשמע מטופש.‬
‫קצת אחראי לכל זה.‬
‫כי אם נאמין לתיאוריה המובילה,‬
‫המגפה הזאת, הנגיף הזה,‬ ‫התחילו בשוק בשר בסין.‬
‫אז אם אתם עצלנים וקצת גזענים לגבי כל זה,‬
‫אתם יכולים להאשים שתי קבוצות‬ ‫של אנשים במגפה:‬
‫סינים ואוכלי בשר.‬
‫אני לא יודע מה איתכם, אבל אני גם וגם.‬
‫אני סיני שאוכל בשר.‬
‫בסדר. אני לא יכול לשנות‬ ‫את אחד הדברים האלה.‬
‫ברור. לא משנה כמה אני אנסה,‬ ‫אני לא יכול לעשות שום דבר לגבי זה.‬
‫והדבר השני יצריך‬
‫סוג של בניית פנים מחדש‬ ‫כדי שאני אראה פחות סיני.‬
‫זה נשמע יקר וכואב.‬
‫אבל אני חייב להחמיא לטבעונים.‬
‫הטבעונים צדקו כל הזמן.‬
‫לא צריך לדחוס חיות זו לזו‬ ‫בצורה קרובה וכל כך לא טבעית.‬
‫זה יסתיים בבכי.‬
‫והתברר שהם צודקים בדרך הכי דרמתית שיש.‬
‫ייאמר לזכותם‬
‫שהם ראו הזדמנות ענקית להגיד‬ ‫לכל העולם שהם אמרו לנו,‬
‫והם ויתרו עליה.‬
‫עם קלאסה לא אופיינית.‬
‫אבל אני חושב שזה כי עמוק בפנים,‬ ‫הם מרוצים מכל העניין.‬
‫הם שמחים לעצמם בשקט,‬ ‫כי הם יודעים שזה העולם שלהם עכשיו.‬
‫זה העולם של הטבעונים עכשיו.‬ ‫עידן הקורונה הוא עידן הטבעונות.‬
‫כי מי מצויד טוב יותר לפרוח בעידן הקורונה‬
‫מאשר מישהו‬ ‫שאובדן חוש הטעם הוא ברכה בשבילו?‬
‫"תעבירי לי את המבורגר הפטריות, מותק.‬ ‫אני חיובי.‬
‫נאכל מנה שנייה הערב."‬
‫אני לא טבעוני. ניסיתי מאוד.‬
‫ניסיתי מאוד להיות טבעוני‬
‫במהלך ארוחה אחת.‬
‫והחלטתי שבמקום לקזז‬ ‫את טביעת הרגל הפחמנית שלי,‬
‫אני פשוט אמות עשרים שנה קודם לכן.‬
‫יש פתגם בודהיסטי ישן שאומר,‬ ‫"חיים קצרים שחיו היטב‬
‫עדיפים על חיים ארוכים עם קינואה."‬
‫ואני חושב שיש הרבה חכמה‬ ‫בכתבים העתיקים האלה.‬
‫ניסיתי לאכול אוכל בריא יותר לאחרונה.‬
‫ניסיתי לרזות, להיכנס לכושר,‬ ‫להיות בריא יותר.‬
‫לעשות פעילות גופנית וזה.‬
‫זנחתי את הרעיון המנחם, אבל הכוזב למדי‬
‫שהמראה החיצוני לא חשוב.‬
‫הוא לא הכול,‬
‫אבל הוא גם לא שום דבר.‬
‫אני חושב שיש מקום טוב איפשהו באמצע.‬
‫אבל פעם ניחמתי את עצמי‬ ‫עם כל מיני אמירות שטחיות.‬
‫"לא חשוב איך אני נראה מבחוץ,‬ ‫אלא איך אני מבפנים."‬
‫מסתבר שמי שאני בפנים התקשה לנשום.‬
‫אז...‬
‫אפילו לאידיאולוגיות עם הכוונות הכי טובות‬ ‫יש גבולות פרקטיים.‬
‫אז התחלתי להתאמן והשקעתי עבודה.‬
‫התחלתי להתאמן, לעשות פעילות גופנית,‬ ‫ירדתי קצת במשקל.‬
‫הורדתי לא מעט במשקל לאחרונה. השלתי משקל.‬
‫תודה!‬
‫אני מעריך את זה מאוד. נחמד מצידכם.‬ ‫היה שווה להתאמץ. תודה רבה.‬
‫השלתי קצת משקל לאחרונה. השלתי לא מעט.‬
‫בעיקר בזין שלי, וחבל.‬
‫אתם אף פעם לא יודעים איפה הוא ירד, נכון?‬
‫אתם תמיד מקווים שהוא ירד בבטן‬ ‫או בקו הלסת. אצלי הוא יורד בפין.‬
‫זה הגוף שלי עכשיו.‬
‫זאת הגזרה שלי.‬
‫אני מרוצה. אני מרוצה מהגוף הזה.‬
‫אני מרוצה. אני לא מת עליו.‬
‫אל תדאגו, לא איבדתי את השפיות.‬ ‫אני לא מת על הגוף שלי.‬
‫אבל אני מרוצה.‬
‫מפעילים עלינו הרבה לחץ להרגיש שמחה‬ ‫בכל הנוגע לגוף שלנו.‬
‫הגוף שלכם לא אמור לשמח אתכם.‬
‫כי מהו הגוף שלכם?‬ ‫הגוף שלכם הוא רק פשרה שעשיתם‬
‫בין סגנונות החיים שאתם רוצים לחיות במקביל.‬
‫אתם יודעים?‬
‫מהו הגוף שלכם? הגוף שלכם הוא הצומת‬
‫שבין האידיאל שיש לכם בראש‬
‫לבין המאמץ שלכם. נכון?‬
‫זה הגוף שלי. זה לא הגוף שאני רוצה.‬
‫אני רוצה גוף טוב יותר.‬
‫אבל זה כמה שאני רוצה את הגוף הזה.‬
‫זה לא שלא היתה לי השפעה על העניין.‬
‫אני רק מנסה להיראות טוב.‬ ‫התחלתי להתאמן. הלכתי למכון הכושר.‬
‫התחלתי להתאמן. תודה! התחלתי לעשות פילאטיס.‬
‫כן, נכון. אני פילאטיס ואנג.‬
‫אני אוהב פילאטיס.‬
‫אני צריך לעשות פילאטיס, חברים.‬ ‫פילאטיס לגב.‬
‫לא יודעים מה זה פילאטיס?‬ ‫פילאטיס זה יוגה לאתאיסטים.‬
‫זה מה שזה. פילאטיס.‬
‫אני עושה את זה כבר זמן מה.‬ ‫זה יוגה לאתאיסטים.‬
‫זה יוגה בלי כל הרוחות.‬
‫אין את כל הדברים האלה.‬
‫אין את זה בפילאטיס.‬
‫פילאטיס זה יותר:‬
‫"תרכנו על המקל. אין אלוהים!" זה פילאטיס.‬
‫אני חושב שזה גרמני.‬
‫התחלתי לעשות פילאטיס‬ ‫כדי לנסות להיראות טוב יותר.‬
‫אני מנסה להיראות טוב יותר‬ ‫בשנות השלושים לחיי. בגיל 31.‬
‫אני מנסה לתפוס את החלקים‬ ‫תוך כדי שהם נופלים, להחזיר אותם למקום.‬
‫התחלתי לשלם על תספורות טובות יותר.‬ ‫זה טוב יותר, תאמינו או לא.‬
‫פעם התקמצנתי מאוד על תספורות.‬
‫הלכתי ללבנוני הקרוב לבית שלי‬ ‫ונתתי לו עשרה ליש"ט,‬
‫והוא זרק זוג מספריים על הראש שלי.‬
‫קיוויתי לטוב.‬
‫אני גר בחלק הלבנוני של לונדון.‬ ‫אני לא מחפש לבנונים עם מספריים.‬
‫עכשיו אני מתקדם קצת יותר רחוק‬ ‫והולך לספר מזרח אסייתי.‬
‫השיער המזרח אסייתי הוא משהו מיוחד.‬
‫הוא צריך ניסיון חיים הולם. כן?‬
‫אני הולך לספר מזרח אסייתי עכשיו.‬ ‫אני הולך למספרה יפנית.‬
‫כי אני סולח להם.‬
‫טבח ננקינג היה מזמן.‬ ‫הפלייסטיישן די טוב. זה מספיק הוגן.‬
‫אני אוהב את הספר שלי. הוא מגניב.‬
‫לספר שלי קוראים טאקר. טאקר מגניב.‬
‫ספר יפני מגניב.‬
‫אני אוהב את טאקר.‬ ‫יש לנו שיחות טובות כשאני על הכיסא.‬
‫טאקר דובר אנגלית טובה מאוד.‬ ‫הוא חי בבריטניה כמה שנים.‬
‫אבל עדיין יש לו מבטא יפני חזק.‬ ‫כמובן, מדי פעם‬
‫הוא לא יודע את המילה האנגלית‬ ‫שהוא רוצה להגיד,‬
‫אבל משום מה, הוא מכיר את המושג:‬
‫"מה שמו".‬
‫אני לא יודע איך, אני לא יודע‬ ‫איפה הוא למד את המושג הזה.‬
‫אבל אני שמח מאוד שהוא למד אותו,‬
‫כי הוא הופך כל שיחה שלנו לקסומה.‬
‫אני יושב על הכיסא. הוא מספר אותי.‬
‫הוא מספר לי מה הוא עשה בסוף השבוע.‬
‫הוא אומר:‬
‫"צפיתי בטלוויזיה‬
‫בדירה שלי,‬
‫ישבתי על הספה,‬
‫וראיתי פרסומת ל...‬
‫מה שמו.‬
‫מה שמו..."‬
‫אין פואנטה לסיפור הזה.‬ ‫אני פשוט חושב שזה מצחיק מאוד‬
‫שהוא אומר "מה שמו".‬
‫טוב לדעת את המושג הזה‬ ‫אם לא מכירים מילים אחרות.‬
‫הוא מקיף הרבה מהן.‬ ‫זאת יעילות יפנית קלאסית.‬
‫אני מרגיש שחלק מכם לא הרגישו בנוח‬ ‫כשעשיתי מבטא יפני.‬
‫כמובן, זה מטורף.‬
‫אבל אני מבין. אלה זמנים‬ ‫נפיצים מאוד מבחינה גזעית, נכון?‬
‫קשה לדעת מה נכון ומה לא נכון כרגע.‬
‫מה מקובל ומה לא. ממה אפשר לצחוק וממה לא.‬
‫ואני לא רוצה שתסתכנו שלא לצורך למעני.‬
‫סלחתי לכם. אולם,‬
‫לעתיד,‬
‫וכדי להגן עליכם מפחדנות עתידית, אני...‬
‫לעתיד, ניסחתי כמה כללים.‬
‫כמה כללי אצבע שיעזרו לכם להחליט ברגע‬
‫אם זה מקובל מוסרית לעשות מבטא של אדם אחר.‬
‫רוצים לשמוע את הכללים?‬ ‫-כן!‬
‫כמובן שאתם רוצים, גזענים שכמותכם. בסדר.‬
‫הכלל הראשון הוא, כלל המטרייה,‬ ‫הכלל הראשי הוא,‬
‫שאם זה מבטא טוב...‬
‫תיהנו.‬
‫זה הוגן. אם זה מבטא טוב, אם תשקיעו זמן,‬
‫תחקרו ותתאמנו‬
‫כדי באמת לעשות אותו כמו שצריך,‬
‫אני לא חושב שלמישהו יש זכות להתלונן.‬
‫מה הם יכולים להגיד?‬
‫"היי, בחייך. זה מדויק."‬ ‫מה הם יכולים להגיד?‬
‫זין על זה.‬
‫אם זה מבטא טוב, תיהנו.‬
‫זה לא מכסה אותי בכל מצב.‬
‫אז הכלל השני הוא,‬
‫שאם המבטא המדובר שייך לאנשים‬
‫שבשלב מסוים היו חלק מאימפריה‬
‫או שהיו בצד הבעייתי במהלך המלחמה...‬
‫גם להם אסור להתלונן!‬
‫זה יביא לכם יותר מבטאים ממה שאתם חושבים.‬
‫יש את הברורים.‬
‫כמו אנגלי, צרפתי, הולנדי, פורטוגלי,‬ ‫ספרדי, גרמני, בלה, בלה, בלה.‬
‫אבל יש גם מבטאים כיפיים.‬
‫יש יפני.‬
‫יש איטלקי.‬
‫יש טורקי. יש רוסי.‬
‫יש מצרי.‬
‫יש סיני. כן.‬
‫אולי לא ציפיתם שוואנג הזקן‬ ‫ייתן לכם אור ירוק לזה, אבל...‬
‫אני אירה לעצמי ברגל. כן.‬
‫סין נמצאת במשימה אימפריאליסטית תמידית‬ ‫לכבוש את העולם.‬
‫כולכם מורשים לעשות מבטא סיני.‬ ‫אנחנו מספיק חזקים. נוכל לעמוד בזה.‬
‫זה לא מזיז לי אם מישהו עושה‬ ‫מבטא סיני מעליב. זה לא מזיז לוואנג.‬
‫הנשר לא מתרגש כשהתולעת עושה חיקויים.‬
‫לא מזיז לי כשאנשים עושים מבטאים סיניים.‬
‫לא אכפת לי. אבל נראה שלחברים שלי אכפת.‬
‫נראה שלחברים הלבנים‬ ‫המודעים חברתית שלי אכפת מאוד‬
‫כשמישהו עושה מבטא סיני פוגעני.‬
‫הם מספרים לי על אנשים‬ ‫שעושים מבטאים סיניים פוגעניים.‬
‫לא ביקשתי מהם.‬
‫אבל מסתבר שיש לי רשת של מרגלים מפוחדים,‬
‫שיוצאים לעולם,‬
‫נפגעים בשמי, וממהרים בחזרה כדי לדווח.‬
‫"ראית? המפורסם הזה עשה מבטא סיני.‬
‫פירס מורגן עשה מבטא סיני.‬
‫ג'יג'י חדיד עשתה את העיניים באינסטגרם.‬ ‫לא אעשה אותן עכשיו, אבל היא עשתה אותן.‬
‫אתה לא עצוב? אתה לא פגוע? אוי, לא.‬ ‫אתה מרגיש מושפל? אתה תהיה בסדר?"‬
‫אנחנו נהרוג את כולכם.‬
‫אנחנו לא רוצים לזכור מי עשה את זה,‬ ‫מי לא עשה את זה...‬
‫שיהיה. תיהנו. שיהיה. למי אכפת? תיהנו.‬
‫האמת, אנחנו עסוקים.‬
‫לא יודע אם שמתם לב, אבל אנחנו עסוקים.‬
‫תתמודדו בעצמכם. אנחנו עסוקים.‬
‫אנחנו טסים לירח, מנגבים את טביעות הרגליים‬ ‫שלכם. אנחנו עסוקים.‬
‫מצלמים אלפי תמונות‬ ‫של מרכזי הערים שלכם למטרות מודיעין.‬
‫אנחנו עסוקים.‬
‫"רק תייר. רק תייר."‬
‫מוכנים? אש!‬
‫אנחנו נאכל את כולכם.‬
‫ואפילו לא תהיו הדבר הכי מוזר‬ ‫שאכלנו באותו יום.‬
‫חבר'ה, תודה רבה שבאתם. לילה טוב!‬
‫תרגום כתוביות: ליאור צוקרמן‬