Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫יותר מהר, דידי!‬
‫איזה כיף!‬
‫יותר מהר!‬
‫יש!‬
‫יותר מהר, דידי!‬
‫יותר מהר!‬
‫ביי.‬
‫תסתכל בבקשה. כמה אתה יכול לתת לי על זה?‬
‫חמישים רופי.‬
‫זה מעט מדי.‬ ‫-סחורה באיכות כזאת לא הולכת פה.‬
‫תסתכל על הסחורה לפחות.‬ ‫-אני לא יכול להציע לך יותר. לך בבקשה.‬
‫את ממשיכה להיעדר מהלימודים?‬
‫טוב, אדוני…‬
‫היו לה עיסוקים בבית. אשלח אותה מחר.‬
‫בטוח?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫טוב, ניפגש מחר.‬
‫דידי?‬
‫מה את עושה?‬
‫אולי אלך לבית הספר מחר,‬ ‫אבל התלבושת האחידה כבר קטנה עליי.‬
‫דידי, קחי את זה.‬
‫מה זה?‬
‫הבאתי לך תלבושת אחידה.‬
‫מאיפה זה?‬
‫ו… היא לבנה!‬
‫לפחות עכשיו יש לך מה ללבוש.‬
‫בוקר טוב, המורה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫נא לשבת.‬
‫טוב, ילדים.‬
‫היום נלמד את פרק 3,‬
‫שעוסק במשאבי מים.‬
‫אסקור את הבעיות הבולטות בתחום המים.‬
‫הקשיבו היטב.‬
‫איפה הספר שלך?‬
‫הבעיה הראשונה היא המחסור במים.‬
‫ניצול מי תהום.‬
‫הקושי בשימוש במים עיליים.‬
‫שימוש־יתר באדמות חקלאיות.‬
‫היי!‬
‫קומי.‬
‫איפה הספר שלך?‬
‫שכחתי אותו.‬
‫עד שאת באה סוף סוף ללימודים,‬
‫את שוכחת את הספר שלך?‬
‫ומה קרה לתלבושת האחידה שלך?‬
‫לכי.‬
‫נקי את המסדרונות.‬
‫לכי!‬
‫שקט.‬
‫המורה, אני צריכה אסימון לחדר המחשב.‬
‫לכי.‬ ‫-תודה.‬
‫מה עשית?‬
‫שכחתי את הספר שלי.‬
‫- אודאיפור, ראג׳סטאן‬ ‫הודו -‬
‫נוסעים לקמפור!‬
‫הלו, קמפור!‬
‫הלו! קמפור!‬
‫קמפור!‬
‫הלו, נוסעים לקמפור!‬
‫גברת, לעלות! קמפור!‬
‫- קמפור: 6 ק״מ -‬
‫זה הזמן שלך לרדת.‬
‫רדי.‬
‫כאן?‬
‫מה? לא…‬
‫אני צריכה להגיע למלון ויקראם ג׳י.‬
‫- כפר קמפור‬ ‫הודו -‬
‫- 45 ק״מ מאודאיפור -‬
‫- בית הארחה אשירוואד -‬
‫ויקראם?‬
‫ברוכה הבאה. בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫זה החדר שלך.‬
‫מאז שפרסמתי באינטרנט, יש המון התעניינות.‬
‫מגיעים אליי מכל העולם.‬ ‫אפילו מלונדון, כמוך.‬
‫לכמה זמן החדר?‬
‫אני רק פה לשבועיים.‬
‫אין בעיה.‬
‫לא יהיו לך תלונות.‬
‫רק תשאירי לנו דירוג גבוה.‬
‫גברת, הנוף הוא המומחיות שלנו.‬
‫אנשים באים הנה ממרחקים רק בשביל הנוף.‬
‫חגיגה לעיניים.‬
‫נוחי לך. לילה טוב.‬
‫תודה.‬
‫הגיע הזמן לתשלום החודשי.‬
‫תני לי דאל.‬
‫חשבתי… כלומר…‬
‫רופה אמרה ש…‬
‫היא תתחיל לעבוד כתופרת.‬
‫אם אין לך התנגדות,‬
‫אני…‬ ‫-את חושבת שאני לא מסוגל?‬
‫העבודה בשריפת לבנים היא לא רעה.‬
‫מספיק שתעבדי בשדות.‬
‫אבל זה לא מספיק‬
‫לפרנסת המשפחה.‬
‫אנחנו נשקע בחובות.‬
‫אולי גם אני אוכל לעזור.‬ ‫-כן?‬
‫אז אתן תנהלו את הבית?‬
‫בקושי בוטנים את מסוגלת למכור. איך תעזרי?‬
‫לכן אני רוצה…‬ ‫-רוצה מה?‬
‫את יודעת מה יגידו‬
‫אם תעבדי בחוץ, במפעל?‬
‫שאני לא מסוגל לנהל את הבית,‬ ‫ושולח את אשתי לעבוד.‬
‫לא, אבל…‬
‫הזמנים משתנים.‬
‫נהייתה לי מומחית!‬
‫עוד אורז?‬
‫- 20 רופי -‬
‫מים מינרליים בבקשה.‬
‫כמה זה?‬ ‫-20 רופי.‬
‫תודה.‬
‫רוצה גם את ספר הלימוד?‬
‫לא. אקנה אותו אחר כך.‬
‫טוב.‬
‫היי.‬
‫יש מה לראות בסביבה?‬ ‫-כן, את הכפר.‬
‫אנקוש, מה אתה עושה? בוא הנה!‬
‫אנקוש! עזוב אותו!‬
‫אנקוש!‬
‫מה אתה עושה, אנקוש? עזוב אותו!‬
‫לא, אנקוש!‬
‫מה זה, אנקוש?‬
‫השתגעת?‬
‫הוא התחיל! הוא קרא לי ״מנקה אסלות״.‬
‫זה נכון!‬
‫הוא קיבל תורנות אסלות בבית הספר היום,‬ ‫אבל הוא ברח.‬
‫אפשר לחשוב שאתה לא מנקה אסלות!‬ ‫כולם יודעים שהעיפו אותך מהלימודים פעמיים!‬
‫לספר לה מה עשית?‬
‫קדימה, דידי!‬ ‫-לספר לה?‬
‫דידי, הוא סתם משקר.‬
‫מנקה האסלות בורח! תראו אותו!‬
‫תראו את מנקה האסלות!‬
‫זרוק עליו!‬
‫רוץ, טיפו!‬ ‫-דידי!‬
‫אנקוש!‬
‫חכה, אנקוש!‬
‫דידי!‬ ‫-טיפו, רוץ!‬
‫דידי, סליחה!‬
‫סליחה, דידי.‬
‫דידי.‬
‫דידי, לא…‬
‫זה לא בשבילנו. בואי איתי.‬
‫זה לבני הקאסטות הגבוהות.‬ ‫אנחנו יכולות להשתמש בזה.‬
‫סליחה, דידי.‬
‫זה בסדר.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫ג׳סיקה.‬
‫ולך?‬
‫פררנה.‬
‫מאיפה את?‬
‫מלונדון.‬
‫לונדון?‬ ‫-כן.‬
‫אבל אבא שלי מהודו.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫את נשואה?‬
‫לא.‬
‫בת כמה את?‬
‫שלושים וארבע.‬
‫ועדיין לא נשואה?‬
‫לחברה שלי יש כבר תינוקת בת שנה.‬
‫בת כמה את?‬
‫טוב… באיזו כיתה את?‬
‫ספרי לי.‬
‫אני כבר לא בבית ספר.‬
‫למה?‬
‫אין לי תלבושת אחידה.‬
‫זהו?‬
‫בגלל תלבושת אחידה?‬
‫אז מה את עושה?‬
‫עובדת בבית, בשדות, ובשוק.‬
‫אבל לימודים זה חשוב.‬
‫אם לא תלמדי, מה תעשי בחיים?‬
‫סליחה, דודה.‬
‫שובב אחד!‬
‫תראה את השיער שלי! את החולצה שלי!‬
‫את מדברת הינדית?‬ ‫-כן.‬
‫מה זה?‬
‫קרש הגלגלים שלו.‬
‫בואי, תראי.‬
‫זה קרש הגלגלים שלי.‬
‫אלוהים! ממש כמו סקייטבורד.‬
‫אתה בנית?‬ ‫-כן.‬
‫סקייטבורד?‬
‫אתה לא יודע מה זה?‬
‫טוב, רגע.‬
‫אין רשת.‬
‫בואי, נסי.‬
‫בואי.‬ ‫-לא.‬
‫בואי.‬ ‫-נסי, זה כיף.‬
‫בואי.‬
‫עכשיו את!‬ ‫-היה כיף, לא?‬
‫לא כל כך מהר.‬
‫תגידי, איפה קונים תלבושת אחידה?‬
‫היה כיף, לא?‬
‫- דניאלה: מקסים. מתי את חוזרת ללונדון? -‬
‫- ריו: ואו! מקנא בחופשה הפסטורלית שלך -‬
‫- אריק: איזה סקייטבורד מאולתר מגניב! -‬
‫- איפה את, ג׳ס? -‬
‫- ג׳סיקה: קמפור. זה כפר באזור אודאיפור. -‬
‫- אריק: אין מצב! את פה? -‬
‫- את תעופי על המקום הזה! -‬
‫חשבתי שהיא תצעק, או תרביץ לי.‬
‫אבל היא לא הרביצה.‬
‫היא הייתה ממש מנומסת.‬
‫ואז,‬
‫אני לא יודעת למה,‬
‫היא סיפרה על עצמה, ושאלה אותי עליי.‬
‫היא ממש נחמדה.‬
‫היא מחו״ל, אבל מדברת הינדי שוטפת.‬
‫היא גם מרססת בושם על הידיים שלה.‬
‫אבל מה היא עושה פה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫גם היא לא יודעת.‬
‫מאיפה היא?‬ ‫-מלונדון.‬
‫לונדון? זה שם של כפר?‬
‫זה חדש לגמרי.‬
‫והיא לא ביקשה שום דבר בתמורה?‬
‫בטח יש סיבה.‬
‫מה פתאום את מקבלת מתנות מזרים?‬
‫שאבא שלך לא יראה את זה.‬
‫לכי.‬
‫פררנה.‬
‫ספר הלימוד.‬
‫על מה את לומדת?‬ ‫-על המפה.‬
‫אנקוש.‬
‫איפה מצאת אותו?‬
‫הוא…‬
‫גילו.‬
‫גנבת! גנבת תיש?‬
‫תראי, אימא! היא גנבה תיש!‬
‫אימא, הוא היה לכוד שם.‬
‫הצלתי אותו.‬ ‫-יופי.‬
‫תשאירי אותו פה. הוא של מישהו אחר.‬
‫הוא הסתובב חופשי.‬
‫למה שלא ניקח אותו הביתה?‬
‫בשום אופן לא.‬
‫את יודעת למה התפללתי במקדש?‬
‫למה?‬
‫תראי.‬
‫נעליים מגניבות, לא?‬
‫בחלום הלילה.‬
‫למה את התפללת?‬
‫לא משנה. אלוהים לא שומע אותך מחוץ למקדש.‬
‫למה לא נכנסת?‬
‫התכווצויות בבטן.‬
‫שוב?‬
‫שתוק, אנקוש.‬
‫הנה.‬
‫קרש הגלגלים שלי נראה נהדר, לא?‬
‫כן!‬
‫איך מוציאים את זה החוצה?‬
‫אתה רוצה את זה?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, תן את זה.‬
‫אצייר לך את זה.‬
‫תציירי גם את הטרקטור שלי!‬
‫את העגלה שלי!‬
‫את מכלית המים שלי!‬ ‫-טוב…‬
‫טוב, אצייר את של כולכם.‬
‫תעמדו יפה בתור.‬
‫יפה, לא?‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫רוצה לבוא?‬
‫הוא לא יבוא.‬
‫למה?‬
‫הוא מקאסטה גבוהה.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫כמה פעמים אמרתי לך‬ ‫לא לשחק עם הילדים האלה? בוא.‬
‫הנה.‬
‫הנה! הוצאתי את זה.‬
‫תודה!‬
‫טוב. הבא בתור!‬
‫קרש גלגלים!‬
‫היי!‬
‫מה זה?‬
‫קרש גלגלים!‬
‫אריק!‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫בחייך! הייתי חייב לבוא לראות את זה.‬ ‫זה ממש מגניב!‬
‫גברת… הוא שאל עלייך בכל הכפר,‬
‫אז שלחתי אותו הנה. מי הוא?‬
‫הוא ידיד שלי מאל־איי.‬
‫אתה עדיין מלמד כאן?‬
‫סליחה, אני פשוט ממש מופתעת.‬ ‫-דידי, יש לו קרש גלגלים ממש יפה!‬
‫זה סקייטבורד.‬
‫סקייטבורד?‬
‫שלום, אחי. מה שמך?‬ ‫-אני…‬
‫קודם תרחץ את הפנים שלך!‬
‫אני… אריק.‬
‫ואת?‬
‫פררנה.‬
‫זה אומר ״השראה״.‬
‫אני אנקוש, שזה…‬
‫לא יודע מה.‬ ‫-עדיין מגניב.‬
‫שלום, אני טיפו.‬ ‫-אני רהול.‬
‫היי… תניחו לו.‬
‫אל תפריעו לו.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫בבקשה, תראה לנו איך אתה גולש.‬ ‫-בבקשה, רק פעם אחת!‬
‫הם מבקשים שתראה להם‬ ‫משהו מגניב על הסקייטבורד.‬
‫אני… אני יכול לעשות את זה. אני רק…‬
‫טוב…‬
‫איזה מגניב!‬
‫הוא מהיר!‬
‫תראו, הוא באוויר!‬
‫איזה יופי.‬
‫רוצה לנסות?‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫רק נסי לעלות על הסקייטבורד פעם אחת.‬
‫לא, דידי. אני אפול.‬
‫דידי… את לא תיפלי.‬
‫נסי. יהיה כיף.‬
‫נסי, דידי. יהיה לך כיף.‬
‫טוב.‬
‫היי, ילדים!‬
‫אמרתי לך שאני לא יכולה!‬
‫בחייך, אל תרימי ידיים.‬
‫גברת ״השראה״.‬
‫זאת משמעות השם שלך, לא?‬
‫יש לך את זה.‬
‫טוב.‬
‫מכאן.‬
‫קדימה.‬
‫טוב.‬
‫אמרתי לך שאחותי תצליח!‬
‫כן, פררנה!‬
‫עכשיו תראי להם איך עושים את זה.‬
‫גם אני רוצה לנסות.‬ ‫-אני אחריך.‬
‫גם אני!‬
‫אדון, מתי אוכל לגלוש שוב?‬
‫אדון, תבוא גם מחר?‬
‫בבקשה, אדון…‬ ‫-בבקשה…‬
‫היי, די!‬
‫אדון, בבקשה!‬ ‫-אדון, בבקשה!‬
‫רוצה להישאר וללמד אותם לגלוש על סקייטבורד?‬
‫בשמחה, אבל אצטרך למצוא מחליף בבית הספר…‬
‫רגע, לכמה זמן את כאן?‬
‫סיד פיטר אותך או משהו?‬
‫לא, הוא נתן לי שבועיים חופש.‬
‫אדון…‬
‫אני ממש רוצה לגלוש שוב. בבקשה.‬
‫אני יכול לסדר לך חדר נוסף. אין בעיה.‬
‫אדון, בבקשה תישאר!‬
‫איך אני אמור לסרב לזה?‬
‫אני… כן, אשאר.‬
‫מה את רוצה?‬
‫פררנה.‬
‫את רוצה להשתמש במחשב?‬
‫אתה יודע להתחבר לאינטרנט?‬
‫כן. רגע, אראה לך.‬ ‫-אני רוצה לראות סרטוני סקייטבורד.‬
‫הכול באגן.‬
‫מרימים כפות רגליים, וזה כמו הים.‬
‫קחי את זה.‬
‫תתאמני ותחזירי לי.‬
‫זה שלי לבינתיים?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫מאיפה זה?‬
‫מישהו נתן את זה לאנקוש ליום אחד.‬
‫אחזיר את זה מחר.‬
‫למה את משחקת בצעצועים של בנים?‬
‫לכי, תכיני דאל.‬
‫מה קורה פה?‬
‫תחזרו לכיתה.‬
‫לכו!‬
‫סליחה, המורה.‬
‫אל תמכור את עצמך בזול. הבנת?‬
‫כן, המורה.‬
‫לך.‬
‫אנקוש, תראה.‬
‫אני עפה!‬
‫דידי, תיזהרי!‬
‫הלך הקרש.‬
‫דידי!‬
‫מי ביקש ממך לקפוץ פנימה?‬
‫הרסת את הקרש של אריק.‬
‫איך תסבירי בבית מה קרה?‬
‫נהנית לגלוש?‬
‫בוא, גילו.‬
‫מה אמרתי לך קודם?‬
‫שוב לקחת משהו מאדם זר?‬
‫תסתירי את זה. ותקשיבי,‬
‫תחזירי את זה מחר על הבוקר!‬
‫לכי, מהר!‬
‫קמלש נתן לי משמרות כפולות החל ממחר.‬
‫מים?‬ ‫-לא.‬
‫ממש שקט פה. לא כמו בלונדון.‬
‫רדי.‬
‫גברת השראה בכבודה ובעצמה.‬
‫מה קרה?‬
‫סקייטבורד!‬
‫מה?‬
‫כמה עולה סקייטבורד?‬
‫היא הרסה את הסקייטבורד של אריק.‬
‫הוא הרוס.‬
‫סליחה, אדון.‬
‫ממש סליחה.‬
‫איך עשית את זה בכלל?‬
‫אוי…‬
‫סליחה, אדון.‬
‫יצאת לגלוש בים?‬
‫אדון…‬
‫לא!‬
‫בבקשה, אדון.‬
‫לא. אני לא צריך ולא רוצה את זה.‬
‫זה בסדר.‬
‫די. לכי לבית הספר.‬
‫היי!‬
‫זה בסדר. אני לא כועס.‬
‫אוי לא…‬
‫גונבת בבית שלך?‬
‫ככה חינכתי אותך?‬
‫לא, אבא. אני…‬
‫החזרתי את זה.‬
‫אז גנבת קודם?‬
‫אני שואל אותך משהו.‬
‫עשיתי טעות, אבא.‬
‫דידי,‬
‫למה החזרת את הכסף?‬
‫יכולנו לקנות בו שוקולדים.‬
‫היה יכול להיות ממש כיף.‬
‫סליחה.‬
‫זה בסדר. אני אשלים את זה…‬
‫שלום לכם.‬ ‫-שלום, דידי.‬
‫יש לי הפתעה קטנה.‬
‫די…‬
‫אין מצב.‬
‫לא יכולתי להתאפק.‬
‫רוצים לראות מה יש בפנים?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫זה קרש גלגלים אמיתי!‬
‫סובוד.‬
‫זה בשבילך.‬
‫לא…‬ ‫-זה בשבילך. בבקשה.‬
‫בשבילי? באמת?‬ ‫-כן.‬
‫קחי את זה.‬
‫אין מצב.‬
‫שלך נהרס, אז אני…‬
‫תודה.‬ ‫-דידי…‬
‫את חושבת שהיא גם תיתן לנו נעליים חדשות?‬
‫מושלם.‬
‫תודה רבה שנשארת.‬ ‫לא הייתי יכולה לעשות את זה בלעדיך.‬
‫את צוחקת? חשבת שאפספס את זה?‬
‫זה ענקי.‬
‫כאילו… זה לא קורה כל יום.‬
‫נתת לילדים האלה את הסקייטבורד הראשון שלהם!‬
‫זוכר את הסקייטבורד הראשון שלך?‬ ‫-כן.‬
‫הייתי בן שמונה,‬
‫ואימא שלי קנתה לי אותו.‬
‫הוא הציל את חיי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אימא שלי קנתה לי אותו כדי שאצא מהבית,‬
‫כי אבי החורג היה…‬
‫הוא לא היה אדם נחמד.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אז תספרי לי למה את כאן?‬
‫בחייך, ג׳ס. את לא לוקחת חופש מהעבודה,‬
‫ולא ראיתי אותך מבקרת קרובי משפחה, אז…‬
‫למה את בכפר הזה?‬
‫הילד בתמונה הוא אבא שלי.‬
‫הוא אומץ מהכפר הזה בגיל שבע.‬
‫זה נודע לי רק לפני כמה שבועות,‬
‫כשסבא שלי נתן לי את התמונה.‬
‫איך הם נפגשו בכלל?‬
‫לסבא שלי היה מפעל באזור הזה,‬
‫בזמנו,‬
‫ולילה אחד פרצה שריפה,‬
‫ואחד הפועלים נלכד בבניין.‬
‫ולפני שמישהו הספיק לעזור,‬
‫הוא נפטר.‬
‫כשסבא שלי הלך ללוויה,‬
‫הוא פגש את הקרוב היחיד של אותו פועל:‬
‫בנו בן השבע.‬
‫אבא שלי.‬
‫לא ייאמן.‬ ‫-כן.‬
‫זה באמת לא ייאמן,‬ ‫איך שצעד אחד קטן יכול…‬
‫לשנות לגמרי את מסלול חייו של מישהו.‬
‫כלומר…‬
‫לולא סבא שלי,‬
‫אבא שלי היה מבלה את כל חייו בכפר הזה.‬
‫הוא לא היה מכיר את אימא שלי,‬
‫אני לא הייתי קיימת…‬
‫איך את מרגישה לגבי זה?‬
‫חבל שהוא לא סיפר לי לפני שמת,‬
‫אבל…‬
‫ידעתי שאני צריכה לבוא לכפר הזה,‬
‫ופשוט…‬
‫להיות פה, ו…‬
‫לראות איפה הוא גדל.‬
‫ועכשיו, כשאני פוגשת את הילדים האלה,‬ ‫זה גורם לי להרגיש קרובה אליו.‬
‫סיפרת למישהו בכפר?‬
‫לא. אני לא רוצה להפריע כאן.‬
‫מה?‬
‫נתת לילדים האלה סקייטבורדים.‬
‫שיבשת את הכול.‬
‫היי, מה אתה עושה?‬
‫היי! לך מפה!‬
‫יופי, דידי!‬
‫בוקר טוב, המורה.‬
‫בוקר טוב. איפה כולם?‬
‫גולשים.‬
‫הם שיבשו הכול!‬
‫אדוני, אנחנו מבקשים את עזרתך‬ ‫כדי לטפל בבעיה הזאת.‬
‫כן.‬ ‫-הוא צודק.‬
‫תעשה משהו.‬ ‫-אני אפשוט רגל!‬
‫- סיד: קיבלת את הקמפיין של פיצ׳מיסט‬ ‫בתור מנהלת קריאייטיב. מזל טוב! -‬
‫- את חוזרת בסופ״ש, נכון? -‬
‫איזה כיף היה להבריז היום…‬
‫- קנס לגולשים על סקייטבורד: 500 רופי -‬
‫קנס של 500 רופי?‬
‫- זהירות, כלבים‬ ‫הגלישה על סקייטבורד אסורה -‬
‫עצור! מה אתה עושה?‬
‫קרא את השלט!‬
‫- הגלישה על סקייטבורד אסורה -‬
‫היום נלמד על אבי האומה, מהאטמה גנדי,‬
‫שהנהיג את מאבקה של הודו לעצמאות‬ ‫באמצעים לא אלימים.‬
‫צעדת המחאה שלו לדנדי, תנועת ״צאו מהודו״,‬
‫ומהפכת מס המלח שלו,‬ ‫הניפו את נס המרד במדינה.‬
‫גלישה היא לא פשע!‬
‫לא פשע!‬
‫הילדים רוצים חופש!‬
‫רוצים חופש!‬
‫שמעו בקולנו עכשיו!‬
‫שמעו בקולנו!‬
‫גלישה היא לא פשע!‬
‫לא פשע!‬
‫הילדים רוצים חופש!‬
‫רוצים חופש!‬
‫שמעו בקולנו עכשיו!‬
‫שמעו בקולנו!‬
‫גלישה היא לא פשע!‬
‫המורה! תברחו!‬
‫זה נהפך למטרד.‬
‫סליחה,‬
‫אתם לא יכולים‬ ‫להחרים להם את הסקייטבורדים ככה.‬
‫גברתי, הוגשה תלונה נגדך.‬
‫על איזה פשע?‬
‫רק שני תלמידים הגיעו לכיתה שלי היום!‬
‫זה באשמתך!‬
‫גם תלמידים מצטיינים לא באים ללימודים,‬
‫בגלל המטרד הזה!‬
‫הפרחחים משפיעים על הילדים שלי!‬
‫טוב, תראו.‬
‫אני ממש לא רוצה שהם יחסירו לימודים.‬
‫תנסו להבין, אני רק…‬
‫יש לך אישור?‬
‫אישור?‬
‫פה זה הודו!‬
‫הכללים פה שונים. איפה תעודת הזהות שלך?‬
‫אין לי כזאת.‬ ‫-החוק דורש לשאת תעודת זהות.‬
‫אני אזרחית בריטית.‬ ‫-אז תראי את הדרכון שלך.‬
‫זה שורש הבעיה.‬
‫תקשיבו, בבקשה…‬
‫תקשיבי, גברת.‬
‫את עדיין הודית, לא?‬
‫כן. יש לך ספק?‬
‫אז מה את מביאה הנה דברים מהמערב?‬
‫הם ילדים. הם נהנים.‬
‫הם משחקים ועוסקים בספורט.‬
‫אסור לילדים לגלוש ככה באמצע הרחוב!‬
‫הם גולשים בכל מקום! בחנויות, בסמטאות,‬
‫ובמקומות שאסור להם להיות בהם בכלל.‬
‫הם עושים בלגן בכל הכפר.‬
‫תקשיבי, יש פה שיטה.‬
‫יש כללים.‬
‫הם הורסים את רכוש הציבור.‬
‫זה לא גן ולא פארק.‬
‫ויקראם, היא אורחת שלך,‬
‫ואישה, אז אני משחרר אותה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אם אקבל עוד תלונה אחת,‬
‫אאלץ לנקוט צעדים.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫אתם יכולים ללכת.‬
‫סינג סהאב, קח מהם התחייבות בכתב,‬ ‫אחרת זה יקרה שוב.‬
‫תקשיבו,‬
‫אם אחד מכם יחסיר לימודים מחר…‬
‫לא אתן שזה יקרה.‬
‫אדאג שהם יבואו ללימודים מחר.‬
‫חבר׳ה…‬
‫בכל מקום בעולם,‬ ‫אנשים שונאים סקייטבורדים.‬
‫דידי?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫זה מקום של הקאסטות הגבוהות.‬
‫אנשים עדיין מאמינים בשיטת הקאסטות?‬
‫לא מדברים על זה גלויות, אבל ככה נהוג.‬
‫צר לי שלא נותנים לך לגלוש.‬
‫חשבתי… כלומר…‬
‫הסקייטבורדים היו בזבוז כסף.‬
‫הגלישה היא הדבר הכי טוב שקרה לי.‬
‫כמה זמן תישארי פה?‬
‫אני עוזבת מחר.‬
‫אבל…‬
‫יש המון מה לראות פה.‬
‫שבי.‬
‫זה בסדר.‬
‫שבי.‬
‫- היי, סיד…‬ ‫מצטערת, לא אוכל להסכים להצעה. -‬
‫- אני צריכה להישאר כאן ולטפל במשהו.‬ ‫אסביר בהמשך. -‬
‫היית כאן כל הלילה?‬
‫אתה יודע, אנשים לא שונאים גולשים.‬ ‫הם שונאים את הרוח שלהם.‬
‫עשיתי מחקר כל הלילה,‬ ‫ואין אף סקייטפארק בראג׳סטאן.‬
‫טוב.‬
‫יש סקייטבורדים רק בכמה מקומות בהודו.‬
‫זה חדש כאן.‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫שאני אבין, את רוצה…‬ ‫-אני רוצה לבנות סקייטפארק.‬
‫סקייטפארק?‬ ‫-כן.‬
‫פה? בכפר הזה?‬ ‫-כן.‬
‫יש לך כסף לזה?‬
‫הרגע ויתרתי על קידום רציני בעבודה, אז לא.‬
‫אבל אני חייבת לעשות את זה.‬
‫זה ימשוך המון תיירים.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אני איתך. אין בעיה.‬
‫תודה, ויקראם. ואתה?‬
‫אני נוסע לבנגלור.‬
‫מה?‬ ‫-היי…‬
‫היי, אדון. אם תיסע, מי יעזור לנו?‬
‫טוב, אם אנחנו רוצים לבנות סקייטפארק,‬
‫נצטרך צוות, והאיש שלי נמצא בבנגלור.‬
‫כן! נעשה את זה!‬
‫תודה!‬
‫תודה, ויקראם!‬
‫ואו!‬
‫אנחנו בונים סקייטפארק!‬
‫אין לימודים? אין סקייטבורד.‬
‫יש! אין לימודים!‬
‫טיפיה, אין לימודים!‬ ‫-לא!‬
‫אנקוש… לא.‬
‫זאת אומרת שמי שלא ילך לבית הספר,‬ ‫לא יוכל לגלוש.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫זה הכלל.‬
‫כל יום ממציאים כלל חדש…‬
‫בוקר טוב, המורה!‬
‫בוקר טוב. שבו.‬
‫עבודה יפה.‬
‫תודה.‬
‫מטרות שאפתניות. יפה מאוד.‬
‫מעולם לא חשבו לבנות פה דבר כזה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫מי באמת מעורב בזה?‬
‫אביך? בעלך?‬
‫לא, רק אני.‬
‫לבדך?‬
‫יפה מאוד.‬
‫בעזרת מימון ממשלתי נוכל להקים‬ ‫סקייטפארק ברמה בין־לאומית.‬
‫זה יקר מאוד, גברתי.‬
‫איך אשיג מימון כזה?‬
‫כספי הצדקה שלנו כבר הוקצו השנה.‬
‫חוץ מזה, אתם לא עמותה מוכרת.‬
‫נסו בשנה הבאה,‬
‫אחרי הרישום. מבטיח.‬
‫תודיעו לי אם תצטרכו עוד עזרה.‬
‫למעשה…‬ ‫-אני כאן כדי לעזור לך.‬
‫תמיד.‬
‫אין לנו צידוק לממן את זה.‬
‫המשחק הזה…‬
‫כלומר, הספורט…‬
‫אין לו חוקים.‬
‫איך אציע לוועדה ענף ספורט שאין לו חוקים?‬
‫התאחדות הספורט לא תוכל לעזור לכם.‬
‫למה שלא תנסו מימון פרטי?‬ ‫-זה מה שאעשה.‬
‫תודה. בוא נלך.‬
‫אף אחד מאלה לא יעזור לנו.‬
‫אין להם אינטרס.‬
‫הם לא מבינים למה את עושה את זה.‬
‫צריך קשרים במקומות גבוהים‬ ‫כדי שמשהו יזוז פה.‬
‫נמסטה.‬ ‫-שמעתי על הפרויקט שלך.‬
‫מעולם לא העזו לבקש ממני אדמות.‬
‫אני יודעת שזאת בקשה גדולה.‬
‫למה את רוצה לבנות סקייטפארק בכפר הזה?‬
‫גדלתי בלונדון.‬
‫ידעתי מה אני רוצה להיות‬ ‫עוד כשהייתי בבית הספר.‬
‫כששאלתי את אחת הבנות בכפר‬ ‫״מה את רוצה להיות כשתהיי גדולה״,‬
‫לא הייתה לה תשובה,‬
‫כי היא מעולם לא נשאלה את השאלה הזאת.‬
‫זה שבר אותי.‬
‫הם כאלה נפלאים ויצירתיים,‬ ‫עם המעט שיש להם.‬
‫ואני מסתכלת עליהם ותוהה‬
‫אם נגלה מדען, או מוזיקאי,‬
‫או את הגולש המקצועי הבא,‬ ‫כאן, בכפר הזה,‬
‫אם רק ניתן להם פלטפורמה,‬ ‫ומישהו שיאמין בהם.‬
‫ואני לא יודעת למה,‬ ‫אבל הסקייטבורד מדבר אליהם.‬
‫אני מכירה ילדה שאומרת שכשהיא גולשת,‬ ‫היא מרגישה חופשייה.‬
‫בפעם הראשונה, היא מרשה לעצמה לחלום,‬
‫וזה נותן לי השראה.‬
‫עכשיו, ילדים וילדות בני קאסטות שונות,‬ ‫שבדרך כלל לא מתערבבים,‬
‫גולשים ביחד.‬
‫אם לא ניתן לבנות האלה צ׳אנס,‬ ‫מי יעשה את זה?‬
‫אנא, תני לי רגע.‬
‫חשבתי על מה שאמרת.‬
‫האנשים כאן מתנגדים לשינויים,‬
‫ובייחוד לשינויים שמובלים ע״י נשים.‬
‫יש כאן כללים לא־כתובים לנשים,‬
‫וכבר הפרת את חלק מהם.‬
‫אם אסרב לך היום,‬
‫החיים יימשכו כרגיל.‬
‫אבל אם אסכים,‬
‫אולי נראה מחר טוב יותר?‬
‫ואולי זה ייתן לכמה בנות‬
‫את האומץ ללכת בעקבות החלומות שלהן.‬
‫באחד הימים אספר לך את הסיפור שלי.‬
‫אבל בינתיים, החלי בעבודה.‬
‫כל טוב.‬
‫תודה לך.‬ ‫-כל טוב.‬
‫עכשיו אף אחד לא יעצור אותנו.‬
‫אני לא מאמינה שזה קורה סוף סוף.‬
‫גברתי… אני אדאג לכול.‬
‫ואו.‬
‫הנה הם!‬
‫צוות ברמה עולמית.‬
‫ג׳נתווי…‬ ‫-היי!‬
‫ג׳ייקוב…‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-קווין…‬
‫אטיטה, מיקאיל…‬ ‫-שלום, אני ג׳ייקוב.‬
‫ברוכה הבאה להודו.‬ ‫-תודה.‬
‫אני ג׳סיקה.‬ ‫-אני מיקאיל.‬
‫היי.‬ ‫-אבהישק.‬
‫ברוך הבא להודו.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬ ‫-ברוך הבא להודו.‬
‫גבר, אני מבנגלור.‬
‫אין בעיה. ברוך הבא לראג׳סטאן.‬
‫כן… תודה.‬
‫טוב. חבר׳ה, אני…‬
‫תודה רבה שבאתם,‬
‫ועל העזרה בהקמת הפרויקט המטורף הזה.‬
‫עברנו המון כדי להגיע לשלב הזה,‬
‫וזה נהדר שבאתם הנה לעזור לנו.‬
‫תודה רבה על ההזמנה.‬ ‫אנחנו מתרגשים להיות פה.‬
‫אז איפה נבנה את זה?‬
‫זה יהיה הסקייטפארק הראשון בראג׳סטאן.‬
‫נשנה את המקום לגמרי.‬ ‫-קדימה.‬
‫תה, בבקשה.‬
‫את מי אתה מסנן?‬
‫את בהאווני ג׳י.‬
‫הוא רוצה להיות מעורב עכשיו,‬ ‫בגלל שהבחירות מתקרבות.‬
‫אני יודעת במה הוא יכול לעזור לנו.‬
‫- אליפות הודו הראשונה בסקייטבורד‬ ‫בחסות בהאווני ג׳י -‬
‫אנקוש.‬
‫מה?‬
‫אליפות סקייטבורד.‬
‫בואי.‬
‫מהר, כולם!‬
‫ג׳סיקה קוראת לנו!‬ ‫-מהר!‬
‫היי!‬
‫ואו! תראו אותם!‬
‫יש לכם שלושה חודשים להתאמן.‬
‫כן, ויבואו סקייטרים מכל רחבי הודו.‬
‫אז תצטרכו להתאמן לראן של 45 שניות,‬
‫ו… את צריכה להגיד להם את זה בהינדי.‬
‫כן.‬
‫סקייטרים מכל רחבי הודו ישתתפו בתחרות.‬
‫כל אחד יקבל ״ראן״ של 45 שניות,‬
‫ותצטרכו להפגין כמה שיותר טריקים.‬
‫איזה מין טריקים?‬
‫אוֹלִי, למשל.‬
‫תראו את כל הטריקים שאתם יודעים לעשות.‬
‫ומי שנופל? נפסל?‬
‫לא. מי שנופל עולה בחזרה על הסקייטבורד.‬
‫אחרי 45 שניות תישמע שריקה,‬
‫שפירושה ״נגמר הזמן״.‬
‫אבל תזכרו:‬ ‫מקבלים גם נקודות על גלישה עד הסוף.‬
‫טוב?‬
‫מקבלים נקודות על טריקים,‬ ‫אבל זה גם עניין של סגנון ועוצמה.‬
‫כן?‬
‫אני מציע לכם להתחיל להתאמן.‬
‫קדימה! בואו נגלוש!‬
‫היי! זוז הצידה!‬
‫הם נראים מבועתים.‬
‫כן.‬
‫הם מבועתים, אבל זה בסדר,‬
‫כי זה שונה לגמרי מכל דבר שהם עשו בחייהם.‬
‫בוא, רוצה לנסות?‬
‫לא, גלוש אתה.‬
‫תדחפי חזק־חזק,‬ ‫כאילו זה עובר דרך הרצפה,‬
‫ואז תשחררי.‬
‫תחליקי קדימה,‬
‫ו…‬
‫תנחיתי מטה בנחיתה.‬
‫זה אוֹלִי.‬
‫אוֹלִי?‬ ‫-בדיוק.‬
‫״נגעתי בפסגה‬
‫הבנתי מה אני שווה‬
‫פרשתי כפות רגליים כמו כנפיים…‬
‫היי, רוצים לראות ״דרופ־אין״?‬
‫כן!‬ ‫-כן? בסדר.‬
‫״…את החלומות שעיניי ראו?‬
‫את הסיבוכים שבחיי‬
‫עליי לפתור‬
‫האמון שבתוכי‬
‫ימצא את מקומו‬
‫אגע בשמיים בשמחה…״‬
‫כן, אנקוש!‬
‫הילד הזה לא יודע פחד.‬
‫״אין עוד הרגשה כזאת‬
‫רגליי על הקרקע‬
‫חיפשתי תשובה‬
‫ואני חושבת שמצאתי אותה…״‬
‫את מסוגלת, פררנה!‬
‫״שולחת יד לשמיים,‬ ‫בכל פעם שאני נופלת אני קמה‬
‫אם לא אנסה, לעולם לא אדע‬
‫ממה אני עשויה‬
‫יבוא זמן בו השמש תזרח‬
‫אולי זה היום‬
‫השמש תזרח עליי…״‬
‫כיף לך, קוסום?‬
‫״פרשתי כנף‬
‫אני יודעת שהשמש תזרח עליי‬
‫ללכת בעקבות לבי‬
‫למרות הפחד‬
‫לרכוב על הגלגלים האלה…״‬
‫דידי!‬
‫האדמה והשמיים יתהפכו כש…‬
‫הם יראו שזינקתי מעל לחומות…״‬
‫הצלחת!‬
‫״אם לא אנסה‬
‫לעולם לא אדע מתי‬
‫אסור לי לוותר על חלומותיי‬
‫אז אביא את האור‬
‫אצית אש‬
‫אני לא מפחדת, אני חופשייה‬
‫השמש תזרח עליי‬
‫פרשתי כנף…״‬
‫ביי.‬
‫-ביי.‬
‫תודה.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי, דידי.‬ ‫-ביי.‬
‫אנקוש?‬
‫אנקוש.‬
‫קום.‬
‫איך עשית דרופ־אין על הפעם הראשונה?‬
‫לא פחדת ליפול?‬
‫פחדתי,‬
‫ובכל זאת עשיתי את זה.‬
‫אנחנו משקיעים המון מאמץ‬ ‫בשביל התחרות הזאת, מה?‬
‫ועכשיו, הנה היא,‬
‫הגולשת מספר אחת בכפר,‬
‫פררנה ביל!‬
‫היא תראה לנו מה זה דרופ־אין מדהים!‬
‫דידי, קדימה!‬
‫דידי!‬
‫דידי.‬
‫את בסדר?‬
‫אנקוש! בוא!‬
‫תכף אשוב.‬
‫טיפיה, חכי לי!‬
‫מה שברת?‬
‫מה את עושה?‬
‫תראי לי.‬
‫איך זה קרה?‬
‫זאת סתם חבורה.‬
‫אבל איך זה קרה?‬
‫נפלתי מהסקייטבורד.‬
‫עשית בלגן שלם בכפר.‬
‫אל תערבי את הבת שלי בזה.‬
‫סליחה…‬
‫מה קרה?‬
‫מה לימדת את פררנה?‬
‫לשקר ולגנוב?‬
‫להתנהג כמו בן?‬
‫היא לא מסוגלת לעזור בבית.‬ ‫היא יושבת עם רגל נפוחה.‬
‫היא כנראה נפצעה בזמן שגלשה.‬
‫לא ידעתי.‬
‫אבל היא בסדר?‬
‫בסדר?‬
‫היא הייתה אמורה כבר להתחתן, לא לגלוש.‬
‫ואם יקרה משהו?‬
‫מי יתחתן איתה אם היא תשבור את העצמות?‬
‫מה קורה פה?‬
‫אין לי מושג על מה הוא מדבר.‬
‫אני לא רוצה שהיא תלך בדרכך.‬
‫לגור עם גבר לפני החתונה…‬
‫סליחה?! איך אתה מעז?‬
‫גברת,‬
‫השמועה עשתה לה כנפיים בכפר.‬
‫זאת לא העיר שלך. זה כפר.‬
‫אל תתקרבי לילדים!‬
‫תודה.‬
‫בוא.‬
‫להתראות, אנקוש.‬
‫בוא!‬ ‫-להתראות, חבר.‬
‫אולי הוא צודק.‬
‫אני באמת יודעת מה טוב בשבילם?‬
‫לא הייתי סולחת לעצמי‬ ‫אם היה קורה לה משהו.‬
‫להיפצע זה חלק מהעניין.‬
‫אני יודעת.‬
‫הוא פשוט כעס כל כך.‬
‫אני באמת לא מכאן.‬
‫אולי כדאי שאפסיק להתערב להם בחיים.‬
‫היה ברור שמשהו כזה יקרה.‬
‫סליחה על מה שאבא אמר.‬
‫מה שלום פררנה?‬
‫יותר טוב,‬
‫אבל היא בעונש.‬
‫אסור לה לגלוש.‬
‫למה את אוהבת לגלוש כל כך?‬
‫לא יודעת.‬
‫אבל זה כיף לי.‬
‫אני מרגישה שייכת.‬
‫שזה משהו שאני מסוגלת לעשות.‬
‫שאף אחד לא שולט בי. שאין כללים.‬
‫אני מרגישה כאילו אני מרחפת בשמיים.‬
‫פררנה באה!‬
‫בואי.‬
‫איפה היית? מה קרה?‬
‫בואי.‬
‫בואו נגלוש.‬
‫״כאילו הגורל כעס עליי‬
‫כאילו תקוותיי התנפצו‬
‫אבל עכשיו כל השמיים הם שלי…״‬
‫הדרך היחידה לכבוש את הפחד‬ ‫היא פשוט לעבור דרכו.‬
‫פשוט לתקוף אותו.‬
‫אני לא מסוגלת.‬
‫ואם אפול שוב?‬
‫״האגרופים הקפוצים ייפתחו…״‬
‫תאמיני.‬
‫״עכשיו כל השמיים שלי‬
‫הרצונות הבודדים שיש לי‬
‫שיתגשמו‬
‫השתחררתי מכבלי הקנאה, ו…‬
‫עשיתי את הקפיצה‬
‫בואו ניהנה קצת‬
‫עכשיו יצאתי לדרכי‬
‫לסובב את גלגלי חיי‬
‫עשיתי את הקפיצה…״‬
‫אתה החבר הכי טוב שלי.‬
‫אתה יודע מי החברים האחרים שלי?‬
‫ג׳סיקה וסובוד.‬
‫״אני מהירה יותר מהרוח‬
‫גם אני מופתעת‬
‫מסיפור חיי‬
‫הציפור פרצה מן הכלוב וחמקה‬
‫מכל הדאגות והחששות היא ברחה‬
‫היא עפה‬
‫עשיתי את הקפיצה‬
‫בואו ניהנה קצת‬
‫עכשיו כשאני בדרכי‬
‫לסובב את גלגלי חיי‬
‫עשיתי את הקפיצה!״‬
‫״היום הוא היום האחרון של היריד.‬
‫אם תבואי איתי,‬ ‫אדע שגם את מחבבת אותי.״‬
‫כל הכפר יודע עם מי היית.‬
‫הם ברהמינים מהקאסטה הגבוהה.‬
‫אסור לנו להתערבב איתם.‬
‫אז זה מה שהסתרת.‬
‫חצופה שכמוך.‬
‫לא מספיק שנפצעת ברגל?‬
‫אבא, התחרות שלי בשבוע הבא.‬
‫שקט!‬
‫בבקשה, לא.‬ ‫-תתרחקי!‬
‫אם לא תביאי לנו נחת,‬ ‫לפחות אל תמיטי עלינו בושה.‬
‫אבא…‬
‫הגיע הזמן למצוא לה חתן.‬
‫נמאס לי לשאת אותה על גבי.‬
‫איפה גילו?‬
‫מה עשיתם לו?‬
‫אנקוש יחזיר אותה.‬
‫יפה, לא?‬
‫אקח את זה.‬ ‫-טוב.‬
‫זה…‬
‫טוב.‬
‫זה יהיה מוכן מחרתיים.‬ ‫-טוב.‬
‫תשמחי.‬
‫בואי.‬
‫דידי,‬
‫אם הוא לא ימצא חן בעינייך,‬ ‫אל תתחתני איתו. למי אכפת?‬
‫לפחות קיבלת שמלה חדשה.‬
‫אנקוש…‬
‫אחריך.‬
‫הכול יהיה מוכן תוך שבוע?‬
‫כן, נסתדר.‬
‫תה?‬
‫אז במה את טובה?‬
‫בסקייטבורד.‬
‫במה?‬ ‫-עקרות בית!‬
‫היא עקרת בית טובה.‬ ‫-טוב.‬
‫היא טובה בניקיונות.‬ ‫-טוב.‬
‫היא אפילו בשלנית טובה.‬
‫היא טובה בכל עבודות הבית.‬
‫לא יהיו לכם תלונות.‬
‫טוב.‬
‫היא נראית טוב.‬ ‫-כן.‬
‫כן. בוא נדבר.‬
‫היא מוצאת חן בעינינו.‬ ‫אתם תדאגו לכל השאר.‬
‫באמת תהיו מוכנים תוך שבוע?‬
‫הכול יהיה מוכן, אל תדאג.‬
‫דיברתי עם הבוסית שלי, והיא תעזור לי.‬
‫למה לא סיפרת לי קודם?‬
‫אדבר עם אבא שלך.‬
‫לא.‬
‫זה יסבך את העניינים, דידי.‬
‫הוא מכר הכול כדי לארגן את זה.‬
‫אבל זה כזה צעד גדול! את בטוחה?‬
‫באתי רק כדי להיפרד.‬
‫אעבור לכפר אחר אחרי החתונה.‬
‫פררנה.‬
‫מה כל זה?‬
‫אתה לא רואה?‬
‫הסקייטבורד זה הדבר שהכי חשוב לך, לא?‬
‫זה כבר לא משנה.‬
‫יש עוד זמן עד האליפות.‬
‫את עוד יכולה להשתתף.‬
‫אני מתחתנת באותו היום.‬
‫לך בבקשה, סובוד.‬
‫אם יראו אותך פה, יהיה בלגן.‬
‫הנה, קח.‬
‫טוב.‬
‫היי, נריאן!‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אל תשב שם. תן את זה לדאל ג׳י.‬
‫הוא עדיין ממשיך.‬
‫תמהר, בבקשה.‬
‫צריך עוד לקחת את זה לשם. תמהר.‬
‫צ׳נדה, קחי את זה. מהר.‬
‫אביא עוד ערימה.‬
‫גבירותיי ורבותיי, תושבי קמפור,‬
‫ברוכים הבאים לאליפות הסקייטבורד של הודו!‬
‫קבלו במחיאות כפיים את בהאווני ג׳י!‬
‫והנה שני השופטים שלנו,‬
‫אדון דריוס ואדון עמנואל.‬
‫אתם מוכנים?‬ ‫-כן!‬
‫כן. אתם תהיו מעולים. כולכם. כן!‬
‫אז בואו נתחיל את האליפות!‬
‫המשתתפת הראשונה היא הגאווה של קמפור,‬
‫לילה שלנו!‬
‫ארבע קופסאות שם.‬
‫תני לי יד.‬
‫אימא…‬
‫אנקוש אמר שהוא לועס טבק.‬
‫מתרגלים לזה מהר מאוד.‬
‫את חושבת שהוא מתאים לי?‬
‫אפילו לא ראיתי את אביך לפני החתונה שלנו.‬
‫הייתי בערך בגילך כשהתחתנתי.‬
‫הייתי חלשה מאוד,‬
‫אבל את לא.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫דיממתי המון כשנולדת.‬
‫הרופא אמר שהרחם שלי חלש,‬ ‫ושאני צריכה להיזהר.‬
‫לכן נולדת חודש לפני הזמן.‬
‫אבל בנות שנולדות בחודש השמיני הן לוחמות.‬
‫זו הסיבה שאת כאן היום.‬
‫לא היית חלשה כשאנקוש נולד?‬
‫הייתי,‬
‫אבל בת לא מספיקה בשביל שזו תהיה משפחה.‬
‫כולם רוצים בן.‬
‫חוץ מזה, מעולם לא התחשבו ברצונות שלי.‬
‫כל אחד והגורל שלו.‬
‫אי אפשר לשנות את זה.‬
‫ואם הגלישה היא הגורל שלי?‬
‫את נראית נפלא.‬
‫והנה טיפו עם טריק מיוחד.‬
‫כל הכבוד, טיפו.‬
‫טיפו ממשיך ללא פחד,‬
‫אבל… אוי ואבוי!‬
‫וכך מסתיימות 45 השניות של טיפו.‬
‫ועכשיו, בקטגוריית הצעירים,‬ ‫ממשפחת ביל, קבלו את…‬
‫אנקוש!‬
‫תנו לו מחיאות כפיים!‬
‫אנקוש מתכונן לטריק הראשון שלו.‬
‫יפה מאוד!‬
‫קדימה, אנקוש!‬
‫יש משהו בסגנון שלו!‬
‫תנו לו מחיאות כפיים! יופי, אנקוש!‬
‫יופי, אנקוש! מצוין!‬
‫הסקייטר הבא הוא מדלהי…‬
‫רהול, קח! מהר!‬
‫בוא נרוץ מהר, טיפו. שלא נאחר לחתונה.‬
‫אנקוש! למה אתה עדיין מתרוצץ?‬
‫מהר, תתלבש!‬
‫מה פתאום לגלוש עכשיו?‬
‫כולם מוכנים בחוץ.‬
‫תהלוכת החתונה בדרך.‬
‫אני לא רוצה להיות חלשה, אנקוש.‬
‫אני רוצה לגלוש פעם אחת אחרונה.‬
‫טיפו, עזוב את זה.‬
‫מה?‬
‫בוא, מהר! אספר לדידי מה התוכנית.‬
‫מה קרה?‬
‫שיוואם הוא האחרון בקטגוריית הצעירים.‬
‫טוב, תחזיק את זה. רגע.‬
‫ועכשיו נעבור לקטגוריית הבוגרות.‬
‫בקטגוריית הבוגרות, יש לנו את…‬ ‫-ויקראם.‬
‫אצלנו אוהבים להפתיע אנשים!‬
‫עד עכשיו נתנו עדיפות לבנות,‬
‫אבל הפעם ניתן לבנים לגלוש ראשונים.‬
‫תנו מחיאות כפיים לקטגוריית הבוגרים!‬
‫רהול!‬
‫תראו כמה הוא זריז ומרוכז.‬
‫יופי, רהול.‬
‫ותראו את הטריק שלו!‬
‫הכפר שלנו נותן בראש!‬
‫אבא, הבד הזה נפל.‬
‫טוב. תכניס את הצלחת הזאת.‬
‫אתה עדיין כאן?‬
‫אתה באמת חסר תועלת.‬
‫אנקוש, חיכיתי לך.‬ ‫-קח את הצלחת.‬
‫פררנה, מהרי! התהלוכה מגיעה.‬
‫דידי! איך הצלחת לצאת?‬
‫הבנות עוד לא התחרו, נכון?‬ ‫-נכון. מהרי!‬
‫אבל איך תגלשי בלבוש כזה?‬
‫תקראי לפררנה.‬
‫פררנה?‬
‫המתחרה הבאה שלנו,‬
‫היישר מג׳נוואר, דיפה!‬
‫תנו לה מחיאות כפיים!‬
‫קדימה! תני בראש!‬
‫לאן את צריכה?‬
‫מיני מראה לנו טריק ועוד טריק.‬
‫זה טריק מרשים! לא יודע איך קוראים לו.‬
‫המתחרים שלנו היום‬ ‫בטח נותנים לכם השראה, לא?‬
‫תנו לה מחיאות כפיים!‬
‫יופי, מיני! כל הכבוד!‬
‫ותראו! מה יכול להיות טוב יותר?‬
‫המלכה מכבדת אותנו בנוכחותה!‬
‫יש פה בנות מהכפר שלנו.‬
‫קבלו את המלכה שלנו במחיאות כפיים סוערות!‬
‫היא תרמה את האדמה להקמת הסקייטפארק.‬
‫הכפר קמפור שמח לארח אותה בתחרות.‬
‫ברוכה הבאה, הוד מעלתך.‬
‫מחיאות כפיים!‬
‫המשתתפת הבאה שלנו…‬
‫קחי את הנעליים שלי.‬
‫האחרונה בקטגוריית הבוגרות,‬
‫שהיא גם בת הכפר היחידה בקטגוריה,‬
‫פררנה שלנו!‬
‫קבלו את פררנה!‬
‫תראו באיזו קלילות‬ ‫היא מבצעת את ה״ברט סלייד״.‬
‫היא צריכה להישאר על הסקייטבורד‬ ‫רק 15 שניות נוספות.‬
‫אבל רגע!‬
‫נראה שפררנה מתקדמת אל עבר המונסטר בול.‬
‫קדימה, ילדה.‬
‫קדימה, פררנה.‬
‫כל הכבוד לך!‬
‫לפני שנכריז על המנצחים,‬
‫ברצוני לומר‬
‫שזו הפעם הראשונה שאני רואה‬ ‫שמחה שכזאת בכפר הזה.‬
‫אם רק ניתן הזדמנות לילדינו,‬
‫אולי באחד הימים,‬ ‫אלוף עולם יגיע מהכפר הזה.‬
‫אבל אלוף הוא לא סתם מישהו שמנצח.‬
‫אלוף אמיתי הוא אדם שמפגין אומץ,‬
‫להט ונחישות בזמנים קשים.‬
‫עשית דרופ־אין מדהים. בואי.‬
‫היום, ראיתי כאן מישהי‬ ‫שהפגינה אומץ ונחישות שכאלה.‬
‫אני רוצה להעניק לה פרס מיוחד.‬
‫סליחה, אבא.‬
‫פררנה ביל?‬
‫עלי לבמה.‬
‫אל תתביישי. בואי.‬
‫לכי.‬
‫נעליים!‬
‫נעליים אדומות!‬
‫- הסקייטפארק ״דולפין המדבר״‬ ‫נבנה במשך 45 ימים במיוחד לסרט זה. -‬
‫- כיום הוא פועל כסקייטפארק קהילתי‬ ‫שמעודד נערות לחלום. -‬
‫- זהו הסקייטפארק הראשון בראג׳סטאן,‬ ‫ואחד הגדולים ביותר בהודו, -‬
‫- ומאות ילדים בני המקום‬ ‫גולשים בו מדי יום. -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬