Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫מותק…‬
‫אמרתי לך שאני לא רוצה את גוציו במיטה שלנו.‬
‫אל תקרא לגוסטב "גוציו".‬
‫איפה היית?‬ ‫-בשום מקום.‬
‫כמובן.‬
‫הערת אותו, וזה רע.‬ ‫יש לו דייט להזדווגות השבוע.‬
‫חוסר שינה הורג את הליבידו.‬
‫- חלום קיץ -‬
‫זהירות.‬
‫אנחנו יוצאים לדוג?‬
‫לא לדוג. למשוך. למשוך תשומת לב.‬
‫אני לא מבין.‬
‫אל תדאג, גם המנהל שלי לא.‬
‫וואו!‬
‫עוד פרסומת אחת וסיימנו.‬
‫התלבושות האלה יהרגו אותי.‬
‫אני אשלם את החוב של אבא שלי וזהו.‬ ‫-היי!‬
‫פשוט נמאס לי מזה.‬
‫ממה?‬ ‫-מזה! מהכול…‬
‫אבל זה יצא בסדר.‬ ‫-מה? הישבן העירום שלי?‬
‫מוניה, כבר אמרתי לך.‬
‫לישבן העירום הזה‬ ‫יש לב, מוח, רגשות וחלומות.‬
‫והוא מצטלם היטב.‬
‫אם כל הגברים היו חושבים כמוך‬ ‫העולם היה מקום טוב יותר.‬
‫טוב, אני יחיד ומיוחד.‬ ‫-אין ספק.‬
‫- האדם הוא רק קנה סוף, -‬
‫- הדבר הכי חלוש בטבע,‬ ‫אבל זהו קנה חושב. -‬
‫גברת מוניקה!‬
‫סוף סוף הגעת, עמיתה.‬
‫נתתי להם להיכנס. המנהל מרחרח מסביב.‬
‫תפסתי אותך!‬
‫אבל לא אוכל לחפות עלייך יותר, עמיתה.‬
‫תודה.‬
‫וניצלתי את ההזדמנות כדי לאוורר את החדר.‬
‫תלמידים! אנחנו מתחילים!‬
‫שחררי אותי!‬ ‫-אלוהים, סטאש!‬
‫- נושא השיעור: צעצועים אהובים -‬
‫גברתי!‬
‫בוקר טוב, אדוני המנהל!‬
‫עמיתה! הילדים מבינים‬ ‫שמקומם ליד השולחנות שלהם,‬
‫ומקומה של המורה הוא ליד הלוח.‬
‫שיטות הוראה חדשות…‬ ‫-אמורות להיות יעילות.‬
‫תוצאות הבחינה הארצית יאמתו את יעילותך.‬
‫אם תיכשלי… טוב, את יודעת.‬
‫כיכר המצעדים. זה בסדר?‬
‫זה מסוכן להיכנס למכונית של אדם זר.‬
‫זאת מכונית בטוחה מאוד.‬
‫אל תפחדי.‬
‫יש לה בקרת משיכה, ניטור שטח מת‬
‫ומערכת אזהרת יציאה מנתיב.‬
‫למה זה מצפצף? הידקתי את החגורה.‬
‫היא מרגישה כשדעתו של הנהג מוסחת,‬ ‫וקוראת לו להתאפס.‬
‫אתה צוחק?‬
‫לגבי העבודה שלי?‬
‫לעולם לא.‬
‫אתה מוכר מכוניות?‬ ‫-לא.‬
‫אני פשוט מתענג עליהן.‬
‫אתה בטח ממש עסוק.‬
‫לא ברגע זה. ואת?‬
‫אני לא ממהרת.‬
‫איזה צירוף מקרים נפלא. זו סיבה למסיבה.‬
‫אליציה. את נראית נפלא!‬
‫הנה מגיע כותב הפוסטים המטומטמים.‬
‫אילו פוסטים? ולמה מטומטמים?‬
‫כתבת שהפתרון החדש של גלובל טכניקס‬ ‫נמצא בשימוש כבר 20 שנה.‬
‫זאת האמת.‬
‫האמת היא שהפתרון החדש ביותר‬ ‫הוא הפתרון החדש ביותר, נקודה.‬
‫תמחק את זה. אתה מבין?‬
‫מותק, אני לא הולך לחרטט לאף אחד.‬
‫בשביל חרטוטים, תשכרי קוף, לא מהנדס.‬
‫אפילו קופים מבינים עקרונות שיווק בסיסיים.‬
‫שמעון, תסביר את זה לסטפן,‬ ‫כי אני מאבדת את הסבלנות שלי.‬
‫אנצו, בבקשה!‬
‫זה פשוט מאוד.‬
‫אם לא נרוויח כסף, יסגרו אותנו.‬
‫ואנחנו מרוויחים מפרסום. תודה.‬
‫בגלל זה אנחנו מצלמים סרטון עם משרד הפרסום‬ ‫ואתה מופיע בו.‬
‫ומה אני צריך לעשות?‬
‫כלום. רק להיות יפה.‬
‫מכונית מדהימה. נוף מדהים.‬
‫בחורה מדהימה.‬
‫תעשה כמה מהפרצופים האהובים עליך,‬
‫ויהיה בסדר.‬
‫אז בואו נראה את המכונית המדהימה‬
‫ואת הנוף המדהים הזה. סלחו לי.‬
‫היי, מותק.‬
‫למה אנחנו עובדים איתו?‬
‫כי אנצו הוא כוכב!‬
‫אנצו? לפרארי קראו אנצו.‬ ‫שמו סטפן טקצ'יק.‬
‫וואו! באמת, וואו!‬
‫את נראית מהממת במדים.‬
‫בחייך. אתה עיוור?‬
‫אני שמנה.‬
‫את, שמנה? מרז'נקה!‬ ‫יופי אמיתי זקוק לתוכן.‬
‫המגזינים שביקשת.‬
‫תודה.‬
‫סלבריטאי ארור!‬ ‫-שמעתי את זה.‬
‫המכירות שלך קופצות אחרי התוכניות שלי.‬
‫והמכונית נקייה.‬ ‫-אתה מכיר את החוקים. היא לא שלך.‬
‫- אלה 452-976 -‬
‫אתה פשוט נוהג בה, משבח אותה בטלוויזיה‬ ‫ומחזיר אותה ללא פגם.‬
‫תירגע. זה רק אודם.‬
‫נשים משתמשות בזה כדי להיראות סקסיות.‬
‫סלחו לי!‬ ‫-אני בא!‬
‫כן?‬
‫תוכל לעזור לי לפתוח את המכונית שלי?‬ ‫-בשמחה. הנה.‬
‫צעצועים חדשים.‬
‫חזק, מה?‬
‫אימא לא הייתה נותנת לזה לקרות.‬
‫הייתי צריך להביא פרחי שושנת עמקים.‬ ‫הם היו האהובים עליה.‬
‫הם פורחים פעם בשנה!‬
‫התכוונתי לחוב.‬ ‫-הם היו בפריחה אז.‬
‫הוא נסע באדום ופגע בנו. זו לא הייתה אשמתך.‬
‫אז למה לא זכרתי אותם, כשהיא הייתה בחיים?‬
‫אם אתה אוהב מישהי,‬ ‫אל תהיה קמצן עם האהבה שלך.‬
‫לעולם לא.‬
‫- גרברצ'יק‬ ‫אווה, יוזף, הלנה -‬
‫לעולם לא.‬
‫ואם הם לא אוהבים אותי בחזרה?‬
‫למה?‬
‫אי אפשר שלא לאהוב אותך.‬
‫אבא, אני רצינית.‬
‫למען האמת, מותק, אני לא יודע הרבה על אהבה.‬
‫אבל כשפוגשים את האדם הנכון,‬
‫וכשסוף סוף יש חיבור…‬
‫זה עולה בריבוע.‬
‫זה קרה לי ולאימא.‬
‫וזה יקרה גם לך.‬
‫כשאת אוהבת מישהו, תעלי את זה בריבוע.‬
‫מוניה, זה שוב אני.‬
‫תתקשרי אליי, בבקשה,‬ ‫או שאחטוף התקף לב. ביי.‬
‫איפה הוא?‬ ‫-הוא לא עונה. אני לא הסוכן שלו.‬
‫אם הוא אוהב אותך, הוא יגיע. כנראה שהוא לא.‬
‫זה לא יפה.‬ ‫-נכון.‬
‫בואו נתחיל עם קלאודיה. אנצו תקוע באיפור.‬
‫הוא לא רגיל לזה.‬
‫היא תגיע מוכנה. היא קיבלה את התדריך.‬
‫היא כזאת מוכשרת? כמה ייחודי.‬ ‫-זה הסגנון שלה.‬
‫אני אהיה שם.‬
‫אין סיכוי.‬
‫בוקר טוב!‬
‫כמה עולה זיון מהיר?‬
‫לך לעזאזל!‬
‫אני נוסע לארמון וויטוביצה.‬ ‫-נהדר.‬
‫היי! עצור!‬
‫זאת תחרות אמיתית!‬
‫חלק מהתפקיד.‬
‫אני לא שופט.‬
‫לא אותך ולא את עמיתותייך.‬ ‫-עמיתותיי?‬
‫אלוהים!‬
‫עמיתותיי?‬
‫נראה לי שאספת את הבחורה הלא נכונה.‬
‫תעצור בצד.‬
‫סוף סוף.‬
‫היי!‬ ‫-איפה היית?‬
‫את יודעת מה יש כאן?‬ ‫נדבר אחר כך, לכי תתלבשי.‬
‫כרגיל, במקום לנזוף בך,‬ ‫אני פשוט שמחה שסוף סוף הגעת.‬
‫איפה הדוגמנית החדשה?‬
‫ליד המכונית, ההיא בזהב.‬
‫הזונה הזאת?‬ ‫-השטוף זימה הזה?‬
‫תפסיקי, תחייכי.‬
‫אתם מכירים?‬ ‫-לא.‬
‫זאת קלאודיה.‬
‫אתם מכירים?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫ואז המכונית עוצרת, הם מתנשקים…‬
‫בחורים על קביים, בנים צבעוניים,‬ ‫הרבה פעילות…‬
‫תקריב על הלוגו. גשם. וזהו זה. קל.‬
‫אף אחד לא דיבר על נשיקה…‬ ‫-רגע.‬
‫בדיוק!‬
‫לא היו נשיקות בתסריט!‬ ‫-עכשיו יש. זה רק שינוי.‬
‫ברגע האחרון. לא קראתם את החוזים שלכם?‬
‫יש בעיה?‬
‫רק אחת קטנה.‬
‫-תודה!‬
‫רגע, קלאודיה!‬
‫מי שכח לציין את הנשיקה?‬
‫אני לא בטוח.‬ ‫-לא? אני.‬
‫זה בטח הייתי אני.‬
‫בסדר, חבר'ה! מתחילים!‬
‫יופי, עכשיו תתנשקו ותחליפו מקומות.‬
‫נשיקה, בבקשה.‬
‫תנשק אותה!‬
‫נהדר.‬
‫זהו זה.‬
‫זה הכול. הצלחנו. תחליפו.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫תעצרו את המכונית!‬
‫תעצרו אותה!‬
‫לכל ה…‬
‫מה זה?‬
‫מה קורה פה?‬
‫חובבנים.‬
‫ראית פעם בלם יד?‬ ‫-זאת מכונית אוטומטית.‬
‫איזו חובבנות.‬
‫אבל א…‬ ‫-אנצו!‬
‫אנצו, תירגע.‬ ‫-ראית את זה?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫תהיו בשקט!‬
‫הכול התחרבן!‬
‫ופשוט רציתי להתחבא ולמות.‬
‫זה בטח לא היה כזה גרוע.‬
‫זה היה. רע בדיוק כמו שזה נשמע.‬
‫מה את אומרת? והכול באשמתו?‬
‫אלא באשמת מי? ‬
‫מר כוכב גדול.‬
‫אולי כשהיה בגן ילדים.‬
‫משחק עם מכוניות הצעצוע שלו.‬
‫מה יש לנו כאן?‬ ‫-קדימה.‬
‫אבל את יודעת, יש לאנצו…‬
‫מין דבר כזה שעובד בטלוויזיה.‬
‫אלי!‬
‫הלוואי שהיית מהיר כל כך על הסט.‬
‫זה לא הוגן!‬
‫מה לא הוגן? אתה יודע מה לא הוגן?‬
‫זה. מה זה?‬
‫בדיקת מושב מכונית?‬
‫אלי…‬
‫הסכמת למערכת יחסים פתוחה.‬
‫אבל לא לזה שתזיין את כל מה שזז.‬
‫אלי…‬ ‫-תתרחק!‬
‫זוז אחורה.‬ ‫-זה לא מה שאת חושבת.‬
‫מה אני חושבת, סטפן?‬ ‫-אנצו.‬
‫אל תצחיק אותי.‬
‫אני חושבת שדפקת הכול.‬
‫איבדנו את הפרסומת, והאחראיים…‬
‫- אח -‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫מישהו צריך להיענש.‬
‫סליחה, אני לא מתכוונת לפטר את עצמי.‬
‫הכלב יותר חכם ממך.‬
‫אל תפני את גוציו נגדי, בסדר?‬
‫גוסטב.‬ ‫-אני מחבב אותו.‬
‫זה לא הדדי.‬
‫אתה יודע מתי הוא משמיע קולות נהמה כאלה?‬
‫כשהוא מוכן לתקוף.‬
‫סבא שלו היה יושב על גנבים‬ ‫עד שהמשטרה הגיעה.‬
‫הוא חיה פראית ומסוכנת!‬
‫אלי, את משלחת בי את גוציו?‬
‫יודע מה? קח את הדברים שלך ולך לעזאזל.‬ ‫עכשיו!‬
‫את רוצה שאישן במשרד?‬
‫לא במשרד.‬
‫- אלה -‬
‫- אח -‬
‫סטפן?‬ ‫-היי, אנדז'יי. היי! מה קורה?‬
‫אתה לא תאמין. אתה ישן?‬ ‫-לא, דבר.‬
‫קאשקה מימשה את התוכנית שלה.‬
‫זה רציני.‬
‫אתה רוצה שאבוא? נדבר על זה ברוגע.‬
‫הזקנה שלך זרקה אותך מהבית?‬
‫היא לא כזאת זקנה.‬
‫יכולת זיוני השכל שלך לא עזרה?‬
‫היית צריך להכחיש הכול‬
‫ולהגיד שזה התאום המרושע שלך.‬
‫וואו.‬
‫לא חשבתי על זה. אני נוסע לאחי.‬
‫היא באה לי בהפתעה, לעזאזל.‬ ‫עם "קורפוס דליקטי".‬
‫פרכוסים זה הכי גרוע.‬
‫היא אמרה למה?‬
‫משהו על הגשמת חלום חייה.‬
‫חשבתי שזה היה להיות אשתך ואימא של אניה.‬
‫גם אני חשבתי כך, אבל מסתבר שטעיתי.‬
‫היא יצאה לשיט מסביב לעולם על "המרטיה",‬
‫והשאירה אותי עם זה!‬
‫היא תמיד דיברה על זה.‬
‫צצה הזדמנות, אז היא עזבה, לבד.‬
‫לבד… איזה לבד?‬
‫הבעלים שם ורב המלחים, רב-החובל, המלחים.‬ ‫כולם גברים!‬
‫גברים. ברבים. זו לא בגידה.‬
‫רק חופשת קיץ. או משבר קיומי קטן.‬
‫קאשקה אמרה לאניה‬ ‫שהיא רוצה להגשים את חלומותיה,‬
‫וכשהיא תחזור, לאניה תהיה אימא מאושרת.‬
‫תהיה חיובי. לפחות היא תחזור.‬
‫ואני יכול לעזור לך עם אניה.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה שונא ילדים.‬
‫אנשים משתנים כל שבע שנים.‬
‫אחי הצעיר ואוהב המסיבות‬ ‫ישתנה בשביל ילדה קטנה?‬
‫אתה מצפה שאאמין לזה?‬ ‫-אני יכול לעבור לגור פה ולעזור.‬
‫היא זרקה אותך מהבית.‬ ‫-לא.‬
‫כן.‬
‫ילדים צריכים מודל לחיקוי. ואתה?‬
‫מה?‬ ‫-עדיף שאעסיק מטפלת.‬
‫אתה יכול לדעת מי יבוא?‬
‫לפחות אתה מכיר את הפגמים שלי.‬
‫טוב, השתכנעתי.‬
‫שבוע ניסיון מתחיל מחר.‬ ‫אתה לוקח על עצמך את המשימות שלה.‬
‫כלומר?‬ ‫-כביסה, ניקיון, בריכת שחייה.‬
‫ובית הספר.‬ ‫-מה בית ספר?‬
‫סטפן, אניה התחילה ללמוד בבית ספר‬ ‫לפני שלוש שנים.‬
‫אל תביאי אוכל. יש לי עוד ביגוס במקפיא.‬
‫כן, לא…‬
‫אני זוכר, מתוקה. לאכול ארוחה חמה פעם ביום.‬
‫כן, ביי.‬
‫יש לי את הכסף!‬
‫רגע, לא, יש לי את הכסף!‬
‫שמאל שלי, ימין שלך.‬
‫יפה מאוד, קאז'יק.‬
‫הבא בתור!‬
‫ימין שלי, ימין שלך.‬
‫נהדר.‬
‫ימין שלי…‬
‫היי!‬
‫רדו ממני!‬ ‫-תעזבו אותו, נפלתי בעצמי.‬
‫מה המשמעות של זה? נחיל ארבה שכמותכם!‬
‫דוד?‬
‫חשבת שאני סנטה?‬ ‫-איפה אימא?‬
‫את לא יודעת?‬
‫היא עזבה.‬ ‫-מתי היא חוזרת?‬
‫בסופו של דבר. תביאי יד.‬
‫אניה…‬
‫אניה.‬
‫קדימה.‬
‫מה עשית?‬ ‫-מה?‬
‫לו היו לך ילדים, היית יודע.‬
‫מאיפה לך שאין לי?‬
‫לכי עם דוד שלך.‬ ‫-קדימה, בואי.‬
‫קדימה.‬
‫מה זה, לעזאזל? מה?‬
‫תעצרו אותה!‬ ‫-אלוהים אדירים!‬
‫מה זה הבלגן הארור הזה?‬
‫לשירותך.‬
‫למה אתה נראה כל כך עייף?‬ ‫-לא נוצרתי לחיי משפחה.‬
‫יש לך כזו?‬
‫אורח חיים רגיל הוא רע למי שלא רגיל אליו.‬
‫חייבים להיות בכושר!‬ ‫-מותק.‬
‫אני תמיד בכושר.‬
‫אנצו, זה רציני.‬ ‫-זה גם אישי?‬
‫אל תדאג. אני לא מבקשת שתציע לי נישואים.‬
‫בסדר. אז בבקשה.‬
‫הבוס רוצה לעשות איתנו את הקמפיין.‬
‫וואו! איתנו?‬
‫כן. בדיוק. איתנו.‬
‫ליתר דיוק, איתך ועם מחלקת השיווק שלנו,‬ ‫כלומר איתי,‬
‫עם הדוגמנית ועם הסוכנות של המנהל שלה.‬
‫ומה עם הדרמה בוויטוביצה?‬ ‫-"הדרמה בוויטוביצה."‬
‫הם ראו את התמונות וצפו בסרטונים,‬
‫והם ראו בהם רגש. רגש, אנצו.‬
‫והם רוצים רגש, אז בום! קיבלנו את זה.‬
‫אז אני יכול לחזור?‬
‫אתה יכול לקחת חלק בקמפיין.‬
‫אם הוא יהיה הצלחה, אשקול את חזרתך.‬
‫באופן פרטי או מקצועי?‬
‫גוסטב!‬
‫השרירים שלו נחלשו כשהוא קפץ על בת זוגו.‬
‫הוא נרגע בהליכה ועכשיו הוא צריך עיסוי.‬
‫כלב הרבעה צריך להישאר בכושר.‬
‫שים אותם באגרטל בדרך החוצה.‬
‫הם מציעים סכום מכובד.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב!‬
‫אם את יודעת, למה שלא תיקחי את זה?‬
‫יאצק, חצי מהעיר מכוסה בתחת שלי.‬
‫אם בחצי השני יראו אותי עם המניאק הזה,‬ ‫אני עלולה למות מבושה.‬
‫שלא לדבר על הבוס שלי.‬
‫אתה תמצא מישהי אחרת.‬
‫אני לא אמצא, כי את ממש מיוחדת.‬
‫תחשבי על זה, בבקשה.‬
‫שמעי. כמו לרוב האנשים, יש לי משפחה לפרנס.‬
‫שלום?‬ ‫-שלום!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני זז. תחשבי על זה.‬ ‫-כן.‬
‫אני מבטיחה.‬ ‫-בנים, תתנהגו יפה, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-יופי!‬
‫ביי.‬ ‫-ביי. תודה.‬
‫שלום?‬ ‫-כן?‬
‫היי.‬ ‫-אני מנסה לעבוד.‬
‫חצאית קצרה תמיד עובדת. קלאודיה לא טועה.‬
‫הנה.‬
‫מספיק ארוך?‬
‫זוג עקבים אדומים, ותקבלי תינוק רביעי.‬
‫אני מקווה שזו בת.‬
‫אניה.‬
‫הנסיכה הקטנה שלנו.‬
‫אגב, האידיוט הזה הוא דוד של אניה,‬
‫התלמידה הכי טובה שלי.‬
‫הוא גרם לה לבכות מול כל הכיתה.‬ ‫כמה מטומטם אפשר להיות?‬
‫מי?‬
‫את מקשיבה לי?‬
‫כן.‬ ‫-אני מדברת על אנצו.‬
‫אנצו… את מחבבת אותו!‬
‫יצאת מדעתך.‬
‫בנים, אימא שלכם השתגעה.‬
‫אז דודה מוניקה תקנה לכם עוד גלידה!‬
‫גלידה! יופי!‬
‫שלום.‬
‫בוקר טוב! שלום!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫עמיתה.‬
‫את לא צריכה להסתיר את זה ממני.‬
‫אבל אני ממש…‬ ‫-אשמור את זה לעצמי.‬
‫כל עוד אוכל.‬
‫אדוני,‬
‫זה עורר בי חרדה, אז הפסקתי עם זה.‬
‫עם מה?‬
‫גברת, שני בריונים באו לחפש אותך,‬
‫לגבות חוב.‬
‫ברור לך שאנשים כאלה‬ ‫לא צריכים להיכנס לבית הספר הזה?‬
‫כמובן.‬
‫אבא!‬
‫שתית?‬ ‫-לא.‬
‫אימא לא הרגה אותך, אז היא בטח הייתה קדושה.‬
‫תהרגי אותי את, מתוקה.‬
‫תהרגי את השוטה הזקן.‬
‫שילמת?‬ ‫-כמובן.‬
‫כלומר, חצי מזה.‬
‫לא, יותר מחצי.‬
‫אלה החדשות הטובות.‬
‫והחדשות הרעות?‬
‫הם אמרו שיש ריבית, והם רוצים פי שניים.‬
‫מה? זה יותר משאני מרוויחה בשנה!‬
‫את חושבת שאני לא יודע את זה?‬
‫-האנשים של וישיק?‬ ‫-כן.‬
‫אני מתקשרת למשטרה.‬ ‫-לא, די!‬
‫הוא לא התכוון להזיק.‬
‫הוא ידע שאני צריך כסף.‬
‫כן… הם נתנו לך דדליין?‬
‫אחד? יום?‬
‫שבוע?‬ ‫-חודש.‬
‫ואם לא?‬ ‫-אז…‬
‫הם ייקחו הכול ויחתכו לי את האצבעות.‬
‫למה אצבעות?‬
‫כי אני לא יודע לספור.‬
‫לא חשוב, אני אטפל בזה איכשהו.‬
‫אבל שלא תעז תחשוב על למכור…‬ ‫-לעולם לא.‬
‫נתראה אצל אימא, כן?‬
‫תתאפס על עצמך.‬
‫- לגברת מוניקה -‬
‫היי.‬ ‫-זאת קלאודיה.‬
‫קח את העבודה, אני אשתתף.‬
‫את יודעת מה השעה?‬ ‫את לא יכולה להתקשר בשעות נורמליות…‬
‫אני כאן! מותק, קפוצ'ינו, בבקשה.‬
‫אני כאן. היי. היי.‬
‫סליחה.‬
‫טוב שהגעת.‬
‫בוס, אנחנו מקשיבים. מה הרעיון שלך לקמפיין?‬
‫אני צריך משהו… לא יודע. מרענן.‬
‫משהו ייחודי.‬
‫כן!‬
‫אתה מפורסם בפתרונות החדשניים שלך.‬
‫אליציה תנהל את הפרויקט.‬
‫יאצק יהיה ספק התוכן.‬ ‫-בטח.‬
‫אנצו המפורסם והגברת היפה…‬
‫קלאודיה,‬
‫יהיו הפנים של הקמפיין.‬
‫לדעתי, זה מבריק.‬
‫בטח.‬
‫אנחנו מטפלים בניהול פרויקטים,‬
‫ואתה רוצה סינרגיה וכשירות?‬
‫בשלב הזה, צריך את כולם‬
‫בפגישה הזאת?‬ ‫-בדיוק.‬
‫אתם מניעים את הרעיון שלי.‬
‫לקמפיין.‬
‫בלי קלאודיה, ניהול הפרויקט‬
‫הוא כמו מכונית ללא גלגל רביעי.‬
‫- אח: אני יוצא. אניה מסיימת בשש. -‬
‫סליחה.‬
‫גברת אליציה,‬ ‫אני מקווה שאת יודעת מה מונח על הכף.‬
‫אם הקמפיין ייכשל, זה נגמר.‬
‫זהו זה.‬
‫היי, סטפן, מה קורה?‬ ‫אניה הכינה את שיעורי הבית שלה?‬
‫היא בדיוק סיימה.‬ ‫-תן לי לדבר איתה.‬
‫היא הלכה לשירותים. זה עלול לקחת לה זמן.‬
‫מה זה הרעש הזה?‬ ‫-אני לא יודע. בטח פן.‬
‫היא מייבשת את השיער. נראה לי.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-אני לא נכנס לשם.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫הכול בסדר, באמת.‬
‫אתה נשמע מוזר.‬
‫בסדר, נדבר אחר כך, ביי!‬
‫אניה!‬
‫זה הדוד האהוב עלייך!‬
‫אניה.‬
‫פרחחית, אם לא אמצא אותך,‬ ‫אבא שלך יהרוג את הדוד האהוב עלייך.‬
‫אניה!‬ ‫-למה אתה מצווח ככה בלילה?‬
‫אנחנו משחקים מחבואים.‬
‫אז אתה בטח מפסיד.‬ ‫-את יודעת איפה היא?‬
‫מה? מה אכפת לי מהנעל שלך?‬
‫לא הנעל, אניה!‬
‫אה, אניה.‬
‫אניה.‬
‫אניה…‬
‫היא באה אליי אחרי הלימודים.‬ ‫-ו?…‬
‫הכנו מאפינס! אתה יודע, עם תותים.‬
‫היא ילדה טובה.‬
‫היא לקחה אחד בשביל אבא שלה.‬
‫ואחד בשביל דוד שלה. אה…‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע מה?‬ ‫-מה?‬
‫היא מתגעגעת לאימא שלה.‬
‫אני יודע. אבל איפה היא?‬
‫יש לך פה גדול, ילד. איפה היא?‬
‫ולאן אתה הלכת‬ ‫כשריסקת את האופנוע של אבא שלך?‬
‫לגינה?‬ ‫-למגרש הפוטבול!‬
‫רק שזה כבר לא מגרש פוטבול, אלא מגרש חניה.‬ ‫היא שם.‬
‫כן.‬
‫תתרחק ממנה!‬
‫זוז!‬
‫זוז ממנה!‬
‫תתרחק. מה אתה עושה?‬
‫מה קרה? אנחנו מאכילים את הכלב.‬
‫מה את עושה?‬
‫מאכילה את הכלב. גם הוא מחכה לאימא שלו.‬
‫בוא נלך, אזור.‬
‫יש לך מזל שיש לך אותי.‬ ‫תמיד יש לי זמן למשפחה שלי.‬
‫בניגוד אליך!‬
‫סטפן.‬
‫בוא.‬
‫מצאתי אותה, תודה.‬ ‫-כן.‬
‫דוד?‬ ‫-מה?‬
‫אתה מכיר את הבעלים של אזור?‬
‫למה הוא קרא לך סטפן, ולא אנצו?‬
‫אניה.‬
‫האכלת את הכלב של מר מטישיאק?‬ ‫-כן.‬
‫וחיכיתי לאימא, אבל היא לא באה.‬
‫הקבצן הזה היה מטישיאק?‬
‫פשמק מטישיאק, החנון הזה מבית הספר?‬
‫התהילה עלתה לך לראש.‬
‫אתה לא מזהה חברים, אתה משאיר ילדים מאחור.‬
‫את רואה, מותק, החתול שלי שוב הלך לאנשהו.‬
‫פסס, פסס, חתלתול. טרמבוש!‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫טרמבוש! פסס, פסס…‬
‫- הקמפיין??? -‬
‫מה קורה? אניה נעדרת?‬ ‫-נעדרת? למה?‬
‫אתה כזה טיפש! בן כמה את?‬ ‫-מבוגר מספיק.‬
‫היא ישנה. אבל היא עדיין עצובה.‬
‫היא יכולה לדגמן לציור "ילדה. מחקר בייאוש."‬
‫קאשקה איננה, אז היא עצובה. אין מה לעשות.‬
‫אולי יש משהו.‬
‫מה אם היא הייתה מקבלת מכתב מאימא שלה?‬
‫עם תמונה יפה והרבה לבבות?‬
‫היא קיבלה?‬
‫סטפן…‬ ‫-אנצו.‬
‫תמרורים אדומים מימיני! מהר!‬
‫לא חבל על הבריאות?‬
‫אני מעשנת כבר 40 שנה, אני בסדר.‬
‫עכשיו תתרכזו. תתרחקו מהזברה.‬
‫האור הירוק פועל.‬
‫מה עושים? לאט-לאט!‬
‫סטאש, לאט.‬
‫אנחנו חוצים את הכביש. יפה.‬
‫למה את כל כך שמחה?‬
‫קאז'יק מלינובסקי אמר, "ראית אותי רץ?"‬
‫שלוש פעמים!‬ ‫-השתגעת לגמרי.‬
‫בנות, הוא הפסיק לגמגם!‬
‫אם הכיתה שלה תקבל את התוצאות הכי הגרועות,‬ ‫המנהל יפטר אותה.‬
‫זה יוכיח שהשיטות שלה גרועות.‬
‫באמת?‬
‫מיץ הפטרוזיליה הזה,‬ ‫המים והריצה הם אולי בריאים,‬
‫אבל הם לא מספיקים כדי להרגיע‬ ‫את העצבים מעבודה בבית הספר הזה.‬
‫אני אוהבת לעשן.‬
‫ו…‬ ‫-צ'יז!‬
‫מוניקה גרברצ'יק?‬ ‫-למה אתה צועק?‬
‫כל הבניין יכול לשמוע אותך.‬ ‫-למה? את מתביישת בשמך?‬
‫לי קוראים מווט.‬
‫נעים להכיר, מר מווט,‬
‫אבל תוכל לדבר יותר בשקט?‬
‫בבקשה, גברת מוניקה.‬
‫מר סטפן, אישור הכניסה שלך!‬
‫מה? לא שמעת על הגנת מידע?‬
‫אופס.‬
‫בשביל הקומה 13, תשתמשי במעלית השנייה.‬
‫מעליות זה לרכרוכים.‬
‫טוב…‬
‫תסחוב אותי, גבר קשוח.‬
‫נשבר לי העקב.‬
‫כן, ראיתי.‬
‫ריצה בעקבים אמורה להיות ספורט אולימפי.‬
‫עיניים כחולות.‬
‫נדיר מאוד לברונטית.‬
‫אתה מכיר הרבה ברונטיות?‬
‫כן, אני אוהב נשים.‬
‫אבל אני לא שובר-לבבות במשרה מלאה.‬
‫אפשר "לאהוב" תפוחי אדמה עם שמיר.‬ ‫-כן, גם את זה.‬
‫את יודעת מה אני הכי אוהב?‬
‫כשבחורה מאמינה באהבה, כי אני מאמין.‬
‫ואני לא מאמינה לך.‬
‫יש לנו שעה. חייבים לחשוב על משהו.‬
‫שעה נשמע מבטיח, כשחושבים על ה-16 שחלפו.‬
‫אי אפשר לעשות פרסומת רגילה למכונית?‬
‫המכונית נוסעת, סוסים רצים, גשם, עננים,‬
‫תקריב על הצלחות וגמרנו.‬
‫רגע אחד. כבר עשינו את זה.‬
‫הרשה לי להזכיר לך‬
‫שהבוס אמר שכל הרעיון‬ ‫צריך לצמוח מהרגשות של אנצו…‬
‫והשותפה שלו.‬
‫כן, אבל אני לא יודע איך לעשות את זה.‬
‫גם אני לא.‬
‫יש לי רעיון!‬
‫ארבע סיסמאות, כמו ארבעה תמרורים.‬
‫הידלקות.‬
‫תשוקה. קנאה…‬
‫ואהבה.‬
‫אירוע סופי כלשהו, וגמרנו.‬
‫בום! מצאנו את זה.‬
‫אוכל, מישהו?‬
‫למה סידרת אותם ככה, אידיוט?‬ ‫הם יצאו מלוכלכים.‬
‫סטפן…‬
‫תטפל בזה.‬
‫דוד, אתה זוכר את הכרטיסים ליום הילדים?‬
‫אני זוכר. את תאהבי את זה.‬
‫אניה, קיבלת דואר.‬
‫וואו, איזו ציפור יפהפייה!‬ ‫יש לה רגליים כחולות!‬
‫דוד, בוא תראה את התמונה שאימא שלחה לי.‬
‫אני יכול להדפיס את זה בשבילך.‬
‫כן. אני אראה את זה לגברת מוניקה.‬
‫אבא? מה הציפורים האלה אוכלות?‬
‫דגים. אלה עופות מים.‬
‫ואם הן אלרגיות לדגים, כמוני?‬ ‫מה הן יאכלו?‬
‫לציפורים אין אלרגיות.‬
‫ומה אם כן?‬
‫הן היו אוכלות תולעים, חכמולוגית.‬
‫בואי, אני לוקח אותך לסט‬ ‫כדי לראות איך עושים סרטים.‬
‫אני יכולה?‬ ‫-כן.‬
‫אבל תשגיח עליה!‬ ‫-בסדר.‬
‫זאת תלמידה שלי. היא תזהה אותי.‬
‫אל תיבהלי ותשמרי מרחק.‬
‫לכי תתחבאי איפשהו.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫הגברת הזאת נראית כמו נסיכה.‬
‫בדיוק. זה מה שאנחנו רוצים שיחשבו.‬
‫נסיכה חסרת ביטחון.‬
‫זאת אניה, האחיינית שלי. היא לא תפריע.‬
‫אניה.‬
‫את לא אמורה להיות בגן?‬
‫אני בכיתה ג', לא בגן!‬
‫ילדים בכיתה ג' אוכלים גלידה?‬
‫כן!‬ ‫-בואי, אני מזמין.‬
‫תודה.‬ ‫-מכאן.‬
‫הצופר מקולקל.‬
‫ובגלל זה המנוע לא מניע?‬
‫מה אפשר לעשות?‬
‫המאה העשרים ואחת.‬
‫הטכנולוגיה מנצחת את ההיגיון.‬
‫או שאולי…‬
‫בוס, אולי נוכל…‬ ‫-מה?‬
‫לשתות משהו?‬ ‫-וישיק, אתה בעבודה.‬
‫התכוונתי אחרי העבודה. בוא נשתה משהו ונדבר.‬
‫מכונאי למכונאי.‬
‫יש לי חבר טוב.‬
‫שנותן הלוואות לטווח קצר.‬
‫אני אחבר אותך.‬ ‫ -וישיו…‬
‫השגת לי הלוואה פעם.‬
‫כל מה שזה נתן לי זה ייסורים.‬
‫אולי תמכור את המכונית שלך?‬
‫אתה צריך לשלם את החוב שלך,‬ ‫ויש לי קונה טוב.‬
‫לא אמכור אותה.‬
‫אבא שלי נהג בה לחתונה שלו וגם אני,‬ ‫וגם מוניקה תעשה את זה.‬
‫לא אמרת שמוניקה…‬
‫מוניקה?‬
‫אמרתי לך, אני עובדת שעות נוספות.‬
‫וישיק אמר לי ש…‬ ‫-זה מגוחך.‬
‫טוב, אני חייבת ללכת.‬
‫את יוצא לדוג, עמיתה?‬
‫לא, יש לי שיעור מתמטיקה.‬
‫לכן החכה.‬
‫כן.‬ ‫-זוהי אזהרתי האחרונה.‬
‫זה בית ספר.‬
‫ואת מתנהגת כאילו את נהנית לעבוד כאן.‬
‫המבחנים יחשפו אותך.‬
‫האמת תצא לאור.‬
‫לכי לישון.‬
‫דוֹד?‬ ‫-מה?‬
‫תספר לי סיפור לפני השינה.‬ ‫-את לא גדולה מדי בשביל זה?‬
‫גם ילדות גדולות אוהבות סיפורים.‬
‫אני מניח.‬
‫טוב, אז…‬
‫לפני הרבה הרבה זמן,‬
‫כשמכוניות עדיין פעלו על דלק,‬
‫הייתה…‬
‫נסיכה יפהפייה. והנסיכה הזאת…‬
‫התעלמה משלט "אין כניסה" ונסעה‬
‫עם מכוניתה עם הגג הנפתח לתוך יער אפל.‬
‫ואז מה קרה?‬
‫ביער האפל הזה,‬
‫יער אפל מאוד, הייתה מכשפה,‬
‫והמכשפה הזו זימנה גלידה!‬
‫מכשפות לא אוהבות נסיכות.‬
‫טוב, כן, אבל זו הייתה גלידה מכושפת.‬
‫הנסיכה אכלה ממנה ונרדמה,‬
‫ואז המכשפה נכנסה למכונית שלה ויצאה…‬
‫לדוג. טא-דה!‬
‫שכחתי. אנחנו לא אוהבים דגים.‬ ‫-אני לא.‬
‫ומה איתך? מה אתה אוהב?‬ ‫-רק מכוניות מהירות.‬
‫הכול חייב להיות מהיר?‬
‫ככה זה עכשיו.‬
‫אבל כשזזים כל כך מהר,‬
‫מפספסים את מה שיש מסביב, לא?‬
‫"דגים וילדים אמורים להיות שקטים".‬ ‫את יודעת?‬
‫דוד?‬ ‫-מה?‬
‫גם אתה לא מחבב אותי?‬
‫יש נסיכה קטנה‬
‫שהיא חכמה יותר מכל המבוגרים שאני מכיר.‬
‫היא יפה מאוד ואמיצה.‬
‫לכי לישון, או שאהרוג אותך!‬
‫דוד?‬ ‫-מה?‬
‫תלמד לספר סיפורים טובים יותר.‬
‫החל ממחר.‬
‫דוד…‬ ‫-מה עכשיו?‬
‫תכבה את האור.‬
‫כמובן, מותק.‬
‫לילה טוב.‬
‫- יום הילדים‬ ‫לקנות כרטיסים -‬
‫- ימי הורים בימי שלישי -‬
‫דוד.‬ ‫-מה…‬
‫דוד!‬
‫בסדר. קמתי. אני זוכר.‬
‫כן. רק תני לי לאכול ארוחת בוקר.‬
‫אני אהיה מוכן תוך שתי דקות, בסדר?‬ ‫אני כמעט מוכן.‬
‫תעלו לאוטובוס, קדימה.‬
‫מה את עושה?‬
‫קדימה! אל תעשני כאן!‬
‫בוקר טוב.‬
‫ברגע האחרון. חשבתי שדפק…‬
‫שדווקא שכחת.‬
‫הכרטיסים?‬
‫היית אמור לקנות אותם.‬
‫לא נלך לשום מקום בלעדיהם.‬
‫שכחתי.‬
‫קדימה!‬
‫טעות שלי.‬ ‫נתתי משימה חשובה לאדם חסר אחריות.‬
‫ילדים, תחזרו לשדה. נשחק שם.‬
‫תודה.‬
‫בואו לא נבזבז את הזמן, קדימה.‬
‫זה אנצו.‬
‫אני צריך טובה.‬
‫הכרכרה כאן!‬
‫קדימה, בואו!‬
‫זוזו, מהר!‬
‫דוד שלך מגניב.‬ ‫-הוא יודע לנהוג באוטובוס.‬
‫הוא מעדיף מכוניות על פני ילדים.‬ ‫-מי לא?‬
‫ראיתי פרה נותנת חלב, באמת!‬
‫לא ידעת מאיפה מגיע החלב?‬
‫חלב? מהמקרר.‬
‫עכשיו אנחנו מנקרים!‬
‫הכנף שלי! שברתי את הכנף!‬
‫הם הורגים אותי!‬
‫צחוק תמיד עובד.‬
‫אדוני, יש לך…‬ ‫-מה?‬
‫יש לך חלב מתחת לאף.‬ ‫-אוי!‬
‫רגע.‬ ‫-טעים מאוד!‬
‫תודה. אבל אני רוצה קצת…‬
‫תפוחי אדמה בשמיר?‬
‫כן! קראת את מחשבותיי.‬
‫טעים!‬
‫למה אנחנו כאלה רשמיים, "אדוני, אדוני"?‬
‫-ידידות! אנצו.‬ ‫-אנחנו לא מכירים כל כך טוב.‬
‫אז בואי נשנה את זה.‬
‫את מכירה את האחיינית האהובה שלי‬ ‫כבר כמה שנים. בבקשה.‬
‫בסדר.‬ ‫-נהדר.‬
‫כבר הרבה זמן שהיא לא נהנתה כל כך.‬ ‫אימא שלה תחזור בקרוב?‬
‫היא תחזור. אבל עדיין לא.‬
‫טוב שיש לה אותך.‬ ‫-יש לה את אבא שלה.‬
‫אבל הוא לא הביא אותה לכאן.‬
‫אני מנסה.‬
‫תרנגולות מגניבות.‬ ‫-אין לנו כאלה בוורשה.‬
‫יש לנו. בחנויות.‬ ‫-אבל מתות ועירומות.‬
‫מה הן אוכלות?‬
‫טעים?‬ ‫-תנסי. זה לא כזה גרוע.‬
‫גברתי! אניה גוססת!‬
‫מה קרה?‬
‫מה עשית?‬ ‫-זוז אחורה.‬
‫זהו.‬
‫הכול בסדר.‬
‫לאט.‬
‫לאט. תנשמי.‬
‫תנשמי.‬
‫יותר טוב? תנסי להתיישב.‬
‫לאט.‬
‫מה אכלת?‬ ‫-רק ליקקתי את זה.‬
‫בטח יש בזה עצמות דגים.‬
‫זה בסדר.‬
‫יותר חזק!‬ ‫-יותר חזק? הנה זה בא.‬
‫אם היה לי כסף, הייתי קונה את החווה הזאת‬ ‫ומביאה אותם לכאן כל יומיים!‬
‫אף פעם לא חשבתי ככה‬ ‫על המחסור הקבוע שלי בכסף.‬
‫תפוס אותי!‬ ‫-בסדר!‬
‫תפסתי אותך.‬
‫אתה לא עשיר?‬
‫תני לי את הרגל שלך. למה נראה לך?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫לא משלמים לך בעולם היוקרתי הזה שלך?‬
‫עולם יוקרתי?‬
‫הם משלמים. אבל את יודעת איך זה עם כסף.‬
‫הייתי רוצה לקנות מכונית קלאסית,‬ ‫אבל אני חוסך כל החיים.‬
‫אבא שלי גם כזה.‬
‫תגידי…‬ ‫-כן?‬
‫האם לבחור שחוסך כסף כל חייו‬
‫יש סיכוי עם בחורה יוקרתית?‬
‫איזו בחורה?‬
‫נגיד, דוגמנית שמסובבת ראשים והיא גם חכמה.‬
‫חכמה? נשמעת כמו מציאה רצינית.‬
‫אתה מעוניין בה?‬ ‫-אבל היא לא מעוניינת בי.‬
‫אם ככה, תשכח מזה.‬ ‫-השתגעת? לשכוח מזה?‬
‫אז אני לא יודעת.‬ ‫תנסה להרשים אותה או משהו.‬
‫אבל איך?‬
‫אתה מומחה בזה.‬
‫נו באמת, אני צריכה ללמד דון ז'ואן‬ ‫איך להתחיל עם בנות?‬
‫ומי את? באמת?‬
‫מורה, נכון?‬
‫נכון.‬ ‫-נכון!‬
‫טוב, רגע.‬ ‫-מה?‬
‫קודם כול, מוזיקה.‬ ‫-בסדר.‬
‫שירה זה רצוי.‬
‫שנית, פרחים.‬
‫ורדים, עדיף אדומים.‬
‫שלישית, אוכל מפואר.‬
‫עדיף צרפתי.‬
‫שמפניה. הרבה שמפניה.‬
‫כל הקלישאות.‬
‫איפה המוזיקה?‬
‫חשבתי…‬ ‫-זה הכי גרוע כשאנשים חושבים.‬
‫יש משהו בעולם שמרשים אותך?‬
‫אני סתם סקרן.‬
‫100 קמ"ש בארבע שניות.‬
‫יכול להיות קטלני.‬ ‫-יכול להיות.‬
‫אם אתה לא יודע לנהוג.‬
‫רוצה לצאת סיבוב?‬
‫עוד לא נהגתי בכזו.‬
‫העניין הוא פשוט ש…‬
‫למצמד יש נקודת נשיכה נמוכה.‬
‫לעזאזל.‬
‫שאני אצא מהחניה?‬
‫בוא.‬
‫אאוץ'!‬ ‫-אלוהים!‬
‫סליחה, אתה בסדר?‬ ‫-לא…‬
‫לשם, ישר.‬
‫את צוחקת עליי!‬
‫כל החלקים מקוריים.‬
‫חוץ מהצמיגים והמצבר.‬
‫היא…‬
‫פועלת?‬
‫רוצה לנסות?‬ ‫-אני יכול?‬
‫לא!‬
‫הבעלים חושש שיגנבו אותה.‬
‫לא ציפיתי ש…‬
‫מה?‬
‫כל דבר שאגיד עכשיו יישמע מטופש.‬
‫אז אל תגיד כלום.‬
‫הצלחנו! טוב מאוד! בואו נעשה עוד ניסיון.‬
‫נראה שהם התאמנו.‬ ‫-היא מוצצת אותו.‬
‫זה לא ארוך מדי?‬
‫אחרת לא נקבל את הקנאה.‬
‫היי! מתחיל להחשיך. בואו נעשה את זה!‬
‫עוד טייק?‬ ‫-כן.‬
‫משהו השתנה?‬ ‫-הכימיה ביניהם.‬
‫נראה לי שהוא מזיין אותה.‬
‫הבנתי.‬
‫את בסדר?‬
‫אל תדאגי. יש לך מסטיק?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫הבחילה אמורה להיעלם בשליש השני.‬
‫אלוהים! בקצב הזה, לא אגיע כל כך רחוק.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אבל אני לא מודאגת.‬
‫כשאני מסתכלת על אנצו,‬ ‫אני רואה שלהיות אבא זה בדם שלו.‬
‫כן.‬
‫ברכותיי.‬
‫נוכל למכור אותה, אם נצטרך.‬ ‫לווישיק יש קונה טוב.‬
‫הוא משלם במזומן.‬
‫לא נמכור. תחזור לעבודה, הלקוח מחכה.‬
‫למה את כל כך קשה איתו?‬
‫קיבלתי הלוואה מהבנק.‬
‫נקבל את הכסף ביום שישי.‬ ‫-נהדר.‬
‫ואז המכונית שלך, בתור הנדוניה שלך.‬
‫ערכה גדל מדי שנה. בדרך כלל זה הפוך.‬
‫אני לא רואה בעלים פוטנציאליים.‬
‫אולי הדרישות שלך גבוהות מדי?‬
‫לא לשכב עם נשים אחרות זו דרישה גבוהה מדי?‬
‫לעיתים קרובות‬ ‫גברים שוכבים עם נשים שהם לא אוהבים.‬
‫למרבה המזל, נישואים הם לא חובה.‬
‫את יודעת למה גברים מתחתנים?‬
‫רווקים סובלים בכל מקום.‬
‫בעלים סובלים רק בבית.‬
‫אימא תמיד צחקה מהבדיחות שלך.‬
‫אבל את לא צוחקת.‬
‫מה מצחיק?‬
‫את תמצאי את האחד. אימא תדאג לזה.‬
‫אולי נדבר?‬
‫עם קצת יין?‬
‫אני ממהרת, ואני לא שותה יין.‬ ‫-את כן, וזה משתלם.‬
‫אני מבין. אני לא שווה את זה.‬
‫אתה לא מבין כלום.‬
‫אל תיגע בי, או שאעיף אותך מפה.‬
‫שאני אספר לאבא שלך איך את מרוויחה כסף?‬
‫בעבודה קשה.‬ ‫-מצחיק מאוד.‬
‫תני לי אחוזים, ואני אשמור על שתיקה.‬
‫עשרת אלפים?‬
‫שבועה של מכונאי!‬
‫בלי נשיקת פרידה?‬
‫תנשק לי את התחת.‬
‫דוד, השתפרת.‬ ‫-במה?‬
‫בלהכין פנקייקים.‬ ‫-לפני הרבה זמן.‬
‫הרבה מאוד זמן. תשעה ימים.‬
‫ספרת כל כך מהר.‬ ‫-זה היה קל.‬
‫לי זה תמיד לוקח זמן.‬ ‫-לא למדת עם המורה שלי.‬
‫בריכת שחייה מחר?‬ ‫-כן.‬
‫גברת מוניקה אמרה שאתה לא צריך לבוא.‬
‫אבא של סטאש יבוא.‬
‫היא כועסת עליי?‬
‫היא לא מתרגזת, היא מדברת ומסבירה.‬
‫מי כועס עליך?‬ ‫-אניה!‬
‫קיבלת דואר.‬
‫מאימא?‬ ‫-כן.‬
‫- קלאודיה -‬
‫הנה זה בא.‬
‫נכון?‬
‫אגב, בדקתי.‬
‫לציפורים אין אלרגיות.‬
‫זה בא?‬ ‫-תן לזה רגע.‬
‫זה הגיע.‬
‫קנגורו יפהפה!‬
‫אבל איך היא הגיעה לאוסטרליה כל כך מהר?‬
‫היא הייתה בפיליפינים.‬
‫בדיוק. איך?‬
‫היא בטח עוד לא באוסטרליה,‬ ‫אלא בגינאה החדשה. גם שם יש קנגורואים.‬
‫וכמו קנגורו,‬
‫תקפצי לחדר שלך ותכיני שיעורי בית.‬
‫האקסית של דוד אנצו נסעה עם אימא?‬
‫למה היא עירומה?‬
‫היא לא מתביישת?‬
‫מישהו רוצה פנקייק?‬
‫- אנצו -‬
‫אנצו מתקשר.‬
‫- אנצו‬ ‫5 שיחות שלא נענו -‬
‫תחזרי אליו. לא יודעת מה, דברי איתו.‬
‫אם לא עכשיו, אז מאוחר יותר.‬ ‫-אין על מה לדבר.‬
‫אלוהים. אולי הוא לא ידע.‬
‫מה זה משנה? הוא היה צריך לדעת.‬
‫יש הבדל גדול! אם הוא לא ידע, הוא לא שיקר.‬
‫אבל עדיין שכבתי עם הבחור הלא נכון.‬
‫אפשר לחשוב.‬
‫זה קורה. אפילו במשפחות טובות עם פסנתרים.‬
‫כלומר…‬
‫את יודעת, משפחות שמקשיבות למוזיקה קלאסית…‬ ‫נו, לא חשוב.‬
‫חשבתי שהוא האחד.‬ ‫-לפני או אחרי?‬
‫אם הייתי חושבת לפני, לא היה אחרי.‬
‫היי!‬
‫-היי! היד שלי!‬
‫הרשי לי.‬ ‫-אני אסתדר.‬
‫אין לי ספק.‬
‫השיטות שלך לא עבדו. את יודעת, עם הבחורה.‬
‫אולי היא לא טיפשה כמו שחשבת?‬
‫אנא, תוודא שאניה תישן היטב לפני יום חמישי.‬
‫יש לנו מבחן.‬ ‫-כמובן.‬
‫מה קרה? קרה משהו?‬
‫שום דבר. סלח לי, אני ממהרת.‬
‫זו רק חזרה גנרלית. המופע יהיה נהדר.‬
‫אני אדבר על זה עם אליציה…‬ ‫-עדיף שלא.‬
‫אליציה מאוד מסודרת ו…‬ ‫-מה?‬
‫היא לא אוהבת אלתורים.‬ ‫תבחר את המילים שלך בקפידה.‬
‫כן. שמעי. מה שאנחנו עושים פה זה רע, נכון? ‬
‫אני חושב ששברנו דיסטנס.‬ ‫-כן?‬
‫כן.‬ ‫-אולי נעשה סקר פופולריות?‬
‫סקר פופולריות? עכשיו? בבקשה.‬ ‫זאת חזרה גנרלית.‬
‫אני צריכה עוד משקה.‬ ‫-מה?‬
‫את גרה כאן?‬ ‫-למה?‬
‫יש ילד בסכנה.‬
‫מה? איזה ילד?‬
‫ילד. תלמיד.‬ ‫-איזה ילד?‬
‫גברת…‬
‫בחורה עכברית. בלי עקבים, מרכיבה משקפיים.‬
‫היא גרה כאן. זה תלמיד שלה.‬ ‫אני צריכה למצוא אותה.‬
‫אהה, העכברית!‬
‫יש כאן בחורה כזאת.‬ ‫-כן?‬
‫אחת גרה בקומה הרביעית, כניסה ד'.‬
‫ואחרת בקומה השנייה, כניסה ג'.‬
‫באמת? טוב, תודה.‬ ‫-כן.‬
‫תתחילי בכניסה ד'.‬
‫ד'. בסדר. תודה רבה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-כניסה ד'…‬
‫- יומן שיחות‬ ‫גברת זופיה ג'3 -‬
‫היי.‬
‫קלאודיה לא כאן. למה?‬
‫אל תדאגו. אני בטוח שהיא בדרך.‬
‫מה יכול להיות חשוב יותר לגברת קלאודיה‬
‫מאשר חזרה גנרלית?‬
‫אולי היא עברה תאונת דרכים?‬ ‫-כן, תאונת דרכים בתחתונים.‬
‫אני רואה שהבוס אוהב הכול רענן.‬ ‫לא רק רעיונות לפרסומות.‬
‫מעניין איך הם מסתדרים‬ ‫עם הפרש הגילאים שלהם?‬
‫אני חושב שזה ההבדל המגדרי.‬ ‫-או ההכנסה.‬
‫איך קוראים לזה? נותן חסות.‬
‫אולי היא ה… ‬
‫אחיינית שלו.‬
‫ידעת שגם לקלאודיה יש "דודים"?‬
‫שמעתי שאחד מהם לוקח אותה לטיולים.‬
‫אוי!‬
‫איפה היא מוצאת אותם?‬ ‫-אני אגיד לך. מופעי הלבשה תחתונה.‬
‫קלאודיה לא עושה הופעות פומביות.‬
‫ובכן…‬
‫פומביות, לא, אבל היא בהחלט עושה פרטיות.‬
‫קאז'יק, זה אני, אבא!‬
‫תפתח את הדלת!‬
‫קאז'יק.‬ ‫-אני לא יוצא.‬
‫אני אבא של קאז'יק.‬
‫אשתי שלחה אותי לאסוף אותו.‬ ‫הוא לא מוכן לצאת.‬
‫בחיים לא נגעתי בו.‬
‫קאז'יק, רצית לדבר איתי.‬
‫קשה לדבר דרך הדלת. אפשר להיכנס?‬
‫אבל רק את, אבא נשאר בחוץ.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא יכול לצאת.‬ ‫-למה?‬
‫כולם יצחקו עליי, ואבא יגיד שאני ילדה קטנה.‬
‫מה קרה?‬
‫ווקאש מכיתה ה' שפך עליי את המיץ שלו‬ ‫ואמר לכולם שעשיתי פיפי במכנסיים.‬
‫מה אני אמור לעשות עכשיו?‬
‫יש לי רעיון.‬
‫נחפש אותך לעלי באבא.‬
‫עלי באבא? את לא עובדת עליי, נכון?‬
‫אולי קצת. בוא.‬
‫כל הכבוד! יפה. הגעת.‬
‫-איפה קלאודינה?‬ ‫-קלאודיה מצטערת, היא בדרך.‬
‫זה פשוט לא ייאמן. זה חוסר הגינות…‬
‫זה לא מקצועי.‬ ‫-אני בטוח שהייתה לה סיבה טובה.‬
‫היא הורסת את החזרה הגנרלית‬ ‫לאירוע שהכול תלוי בו.‬
‫כולל החיים שלך, מותק.‬
‫אתה הוזה.‬
‫אפשר להתחיל?‬ ‫-בטח.‬
‫אנדז'יי, קדימה!‬
‫תקצרו את הנשיקה.‬
‫גברת אליציה כועסת‬ ‫שאתה מנשק את גברת מוניקה בסרטון?‬
‫לא, גברת אליציה לא כועסת.‬
‫וזאת גברת קלאודיה. ‬
‫לא. זו גברת מוניקה מחופשת לקלאודיה.‬
‫ולמה? גברת מוניקה יפה יותר.‬
‫את מבולבלת.‬
‫אני לא מבולבלת, דוד.‬
‫לציפור הזאת יש רגליים כחולות,‬
‫וגברת מוניקה מחופשת לקלאודיה, וזהו.‬
‫וגם כאן.‬
‫לא…‬
‫לא.‬
‫אתה יכול לנסוע.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫זהירות.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫הוא לא יבגוד בי עם מישהי כמוך!‬
‫אליציה.‬
‫אאוץ'!‬ ‫-היי! קלאודיה, עזבי אותה! ‬
‫אאוץ'!‬
‫קחו אותה מכאן!‬ ‫-קח את שלך!‬
‫תעזבי אותי!‬ ‫-שברת לי את היד!‬
‫תיגעי שוב בשיער שלי‬ ‫ואשבור לך את שתי הידיים!‬
‫מה את עושה?‬
‫תירגעי.‬
‫הלחץ השפיע עליה.‬ ‫-סלחו לי.‬
‫כן?‬ ‫-תוכלו לשלם את החשבון?‬
‫היא שתתה חצי ליטר ג'ין.‬
‫בבקשה, תשלם את החשבון.‬ ‫-שתיתי, אז מה?‬
‫אני בגירה, אני לא בהיריון,‬ ‫אז אני יכולה לשתות!‬
‫אליציה, מה הבעיה שלך?‬
‫תעזור לי.‬ ‫-קלאודינה, זה הסוף שלך.‬
‫תירגעי.‬ ‫-תרגיעי.‬
‫אני רוצה ללכת הביתה!‬ ‫-היא לא בהיריון?‬
‫בהיריון? אין מצב. בואי.‬
‫ראית את קלאודיה?‬ ‫-היא עזבה.‬
‫לבד?‬ ‫-למה?‬
‫סתם, רציתי להסתכל מקרוב.‬
‫בנות יפות הן כמו נחשים.‬
‫היא תחמוק, אם זה מה שהיא רוצה.‬
‫בסדר.‬
‫- קלאודיה בקפה ביסטרו, לדבר על כסף‬ ‫10:00!!! -‬
‫תודה.‬
‫בוקר טוב, מה תרצי להזמין?‬ ‫-גלידה, גלידה, גלידה.‬
‫שלושה כדורים?‬ ‫-שלוש מנות.‬
‫את לא יכולה לאכול כל כך הרבה.‬
‫רוצה להתערב?‬ ‫-על מה?‬
‫המנה הרביעית.‬ ‫-עשינו עסק.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אני מחכה לאושר. ואת?‬
‫כנ"ל.‬
‫והנה הוא בא.‬
‫נכון.‬ ‫-תודה.‬
‫היי!‬ ‫-היי.‬
‫היי! איזה צירוף מקרים! ברוך הבא!‬
‫היי. אני פוגש כאן את קלאודיה.‬
‫היא צריכה לחתום על החוזה.‬
‫הפגישה שלנו מבוטלת. היא לא באה.‬
‫אז אני אלך.‬
‫רק רגע.‬
‫מוניקה.‬
‫הרשי לי להציג אותך. יאצק.‬
‫הפרסומאי הכי טוב בעיר.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫מוניקה גרברצ'יק.‬
‫את בטח דוגמנית.‬
‫באופן מפתיע, לא. היא מלמדת את אניה שלנו,‬ ‫של אנדז'יי ושלי.‬
‫של אנדז'יי ושלך…‬
‫הוא אחי!‬ ‫-תירגע. זו המאה ה-21.‬
‫אין צורך להסביר.‬ ‫קלאודיה לא כאן, אז אני אזוז.‬
‫להתראות. ביי.‬
‫ביי.‬ ‫-להתראות!‬
‫אפשר?‬ ‫-בטח.‬
‫מנה רביעית, על חשבון הבית.‬
‫יופי, תודה.‬ ‫-אני לא מאמין. לא.‬
‫אבל…‬
‫לא… אני אוכל את זה, אם את מלאה.‬
‫בסדר. הז'קט שלי.‬
‫מזל שאת לא דוגמנית.‬ ‫לא היית יכולה לאכול ככה.‬
‫אתה חושב שמורות הן שמנות?‬
‫כן, את במיוחד.‬
‫לכדת את עינו של יאצק. והוא מומחה.‬
‫חשבת פעם על, את יודעת,‬
‫לתת הזדמנות לדוגמנות?‬
‫כדי ללמוד בעוד כמה שנים‬ ‫שאני זקנה מדי ולא שווה?‬
‫בכל זאת, כל בחורה רוצה להיות דוגמנית.‬
‫לא כל בחורה.‬
‫מה רצית להיות כשהיית קטנה?‬
‫מורה.‬ ‫-לא.‬
‫באמת.‬ ‫בשכונה לימדתי ילדים קטנים יותר לקרוא.‬
‫וואו.‬
‫מה איתך?‬
‫היו לי מחברות שלמות‬ ‫מלאות בתמונות של מכוניות.‬
‫רציתי לנהוג בהן.‬ ‫-רואה?‬
‫הגשמנו את החלומות שלנו.‬
‫יש לי עוד אחד.‬
‫והוא?‬
‫טיול בגשם.‬
‫רוצה טרמפ הביתה?‬ ‫-אין צורך. האוטובוס עוצר ליד הבית שלי.‬
‫לא היה לי מושג שהמצב חמור כל כך,‬
‫שהם עלולים לסגור את בית הספר שלך.‬
‫זה התרחיש הגרוע ביותר.‬ ‫אם לא נעבור היטב את המבחנים,‬
‫פשוט יפטרו אותי.‬
‫אה.‬
‫אבל אניה תצליח, נכון?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני צוחקת! היא נהדרת.‬
‫אבל צריך לזכור שהיא עוברת תקופה קשה…‬
‫והיא עלולה להתמוטט.‬
‫מה יקרה מחר?‬
‫יהיה בסדר.‬
‫את מדהימה.‬
‫שום דבר לא מפחיד אותך?‬
‫אין פלא שהילדים כל כך משוגעים עלייך.‬
‫אולי.‬
‫גם גברים ילדותיים אוהבים אותי.‬
‫כן, אני ילדותי.‬
‫מה?‬
‫אני ילדותי.‬
‫אבל אתה לא משוגע עליי.‬ ‫-מי אמר?‬
‫ילך לך נהדר.‬
‫אניה.‬
‫בואי אליי.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫כולם תומכים בך.‬
‫אבא שלך, דוד שלך. ואימא שלך.‬
‫קדימה.‬
‫יום הדין הגיע, עמיתה.‬
‫תוצאות הבחינה‬ ‫יקבעו את עתידך בבית הספר שלי.‬
‫סלחי לי.‬
‫ראית את ה… זה כאן.‬
‫מי זאת?‬
‫ברצינות? זאת המורה של אניה.‬
‫אניה אמרה לי שהיא יפה כמו אימא שלה,‬
‫והיא צדקה.‬
‫היא מורה טובה.‬ ‫אניה סיימה מוקדם ואמרה שהיה קל.‬
‫ומה לגבי…‬
‫זאת?‬
‫נראית כמו שוברת לבבות. כמו קאשקה.‬
‫כל הגוף שלה צועק:‬ ‫"תסתכלו עליי, אני כזו יפה!"‬
‫אל תשווה את כולן לקאשקה!‬ ‫היא דוגמנית. היא חייבת להיות יפה.‬
‫ובאחד על אחד? היא סנובית?‬
‫אני לא מצליח לפענח אותה.‬ ‫-אתה?‬
‫כזה מומחה לנשים?‬
‫אולי יש לה מישהו?‬ ‫-לא.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫זה נקרא ״קנאה״.‬
‫בחיים שלי לא קינאתי.‬
‫זה טוב למונוגמים.‬
‫אבל רק תסתכל עליה. תראה.‬
‫אני מתחיל לחבב גם אותה. ‬
‫אתה לא יכול פשוט לבחור אחת?‬
‫הן דומות.‬
‫פרופורציות דומות ,‬ ‫פנים סימטריות כמעט באופן מושלם…‬
‫פרופורציה וגודל העיניים…‬ ‫-אתה מדבר כמו אדריכל.‬
‫ואתה כמו בחור, לא כמו מהנדס.‬
‫אני מרגיש מוזר במשרד הזה.‬
‫אתה נראה, מדבר ומתנהג כמו אבא שלנו.‬
‫תודה.‬
‫איזו שמלה?‬
‫יין.‬ ‫-שחורה.‬
‫ציפיתי שזה יהיה הפוך.‬
‫תראי. הן יתאימו עם שתי השמלות.‬
‫הן יפהפיות. תודה.‬
‫למה אתה עצוב?‬
‫קאשקה כתבה.‬
‫היא עשתה טעות והיא חוזרת.‬
‫היא מתגעגעת לאניה ואליי.‬
‫אלה לא חדשות טובות?‬ ‫-אולי בשבילך.‬
‫אני לא כמוכם.‬
‫מה זה היה? הפסקה בחיים?‬
‫היא לא הייתה צריכה לעזוב את הבת שלה,‬ ‫אבל אניה הייתה איתנו!‬
‫כשאני חושב עליה עם מישהו אחר…‬
‫אבל היא לא בגדה!‬
‫היא עייפה מהעבודה בבית‬ ‫והייתה צריכה לעצור לקחת אוויר.‬
‫בחייך. אל תהיה כזה בכיין.‬
‫קום.‬ ‫-למה אתה כזה תומך?‬
‫התמודדתי עם כל הכביסה,‬ ‫טיולי בית ספר, שיעורי שחייה…‬
‫צריך להיות גיבור בשביל כל זה.‬
‫היא עזבה!‬ ‫-היא תמיד הייתה נפש חופשיה.‬
‫כלאת ציפור פראית. אל תהיה מופתע.‬ ‫תהיה מאושר שהיא חוזרת!‬
‫בפתאומיות כזאת?‬
‫ערב טוב, גבירותיי ורבותיי. ברוכים הבאים.‬
‫זהו ערב‬ ‫לחובבי מכוניות ייחודיות ונשים מיוחדות.‬
‫בבקשה, קבלו את הדמויות הראשיות‬ ‫של סיפור האהבה שלנו.‬
‫לאן לקחת אותי?‬
‫תראה עוד רגע.‬
‫אם אני צודק, אתה תתחרפן.‬
‫קלאודיה יוצאת הדופן…‬
‫ואנצו היחיד במינו.‬
‫אין לי זמן לזה. יש לי דברים לטפל בהם.‬
‫אתה אומר את זה‬ ‫כי אף פעם לא ראית מכונית כזאת.‬
‫אני מזמין אתכם להיות עדים לסיפור אמיתי‬
‫שלעולם לא היה קורה…‬
‫אלמלא הפלא הזו.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫לא תאמינו מה קרה לאחר מכן.‬
‫אבל זה סיפור אחר.‬
‫מה קורה? אניה.‬
‫תעזור לי.‬
‫חובש! חובש, מהר!‬
‫אני צריכה אדרנלין!‬
‫יותר מהר.‬
‫התינוקת שלי!‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו אתה רואה איך מוניקה האהובה, המורה,‬ ‫מרוויחה כסף.‬
‫מנענעת את התחת מול גברים.‬
‫אתה אידיוט.‬
‫אתה לא מבין? היא עשתה את זה כדי לעזור לי.‬
‫וישיק, אתה יודע מה?‬
‫אתה חתיכת חלאה.‬
‫זה על זה ששיקרת לגבי הבת שלי.‬
‫איזה מנהיג, מה? בתחת שלי.‬
‫הוא התראיין לטלוויזיה.‬ ‫עכשיו הוא נוכחות תקשורתית.‬
‫ועכשיו כל המניאקים האלה‬ ‫יעשו למוניקה את המוות.‬
‫אמרתי לך שזה ייגמר רע בשבילה.‬
‫אלה אפילו לא צילומי עירום.‬
‫זה תירוץ טוב כדי להיפטר ממורדת.‬
‫עמיתיי היקרים,‬
‫ועד בית הספר‬ ‫החליט להיפרד מגברת מוניקה גרברצ'יק‬
‫לפני המחצית הבאה.‬
‫רק רגע.‬
‫אז?‬
‫זה הוגן לדעתך?‬
‫בחייך, אל תעשני!‬
‫אני כל כך כועס.‬
‫התכוונתי לטוב. זה יצא רע, אבל החוב שולם.‬
‫אני לא כועס עלייך.‬
‫אני כועס על עצמי שנתתי לזה לקרות.‬
‫הפלתי עלייך את הצרות שלי.‬
‫במשפחה צריך לעזור זה לזה…‬
‫אאוץ'.‬ ‫-סליחה.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אב צריך להגן על ילדיו, לא לסכן אותם.‬
‫אני מצטער. הייתי צריך להבין את זה קודם.‬
‫לא היה לך סיכוי.‬
‫למה?‬ ‫-כי אתה תמים כמו ילד.‬
‫ויש לך לב טוב.‬ ‫החלאות האלה ניצלו אותך.‬
‫הם יתעמרו בך ויגררו אותך בבוץ.‬
‫אין לי חרטות. נהניתי.‬ ‫-אל תנסי לשפר את הרגשתי.‬
‫אתה יודע כמה פופולרית הייתי?‬ ‫-באמת?‬
‫תמיד היית זהירה עם גברים.‬
‫נכון. אבל קלאודיה לא.‬
‫קלאודיה? אה, קלאודיה!‬
‫אל תבכי.‬ ‫-אני לא בוכה.‬
‫את כן.‬
‫רציתי להציג תוכנית מתמטיקה חדשנית.‬
‫זה מביך.‬
‫מביך? נראית נהדר, כולך לבושה ומסודרת.‬
‫אדיר.‬
‫אבל למה שהילדים יסבלו?‬
‫מה אמרתי?‬ ‫-משהו מטופש.‬
‫מה?‬ ‫-עזבי אותה בשקט.‬
‫תירגעי. שום דבר לא חקוק בסלע.‬
‫המנהל מדבר עם הורים.‬
‫רואה?‬
‫קדימה. תרימו את זה.‬
‫שככה יהיה לי טוב!‬
‫ראית את זה?‬ ‫-וואו!‬
‫גברת מוניקה!‬
‫תראו!‬
‫גברת מוניקה!‬
‫בואו נלך אליהם.‬
‫גברת מוניקה.‬
‫אני חייבת סיגריה.‬
‫בשביל העצבים.‬ ‫-אל תעשי את זה!‬
‫לעזאזל, נגמרו לי.‬ ‫-טוב מאוד.‬
‫תאכלי ממתקים במקום!‬
‫אדוני, בבקשה, תקשיב…‬
‫מומחים היו חסרי אונים.‬
‫רגע. אתם רוצים להגיש תלונה‬ ‫על גברת גרברצ'יק?‬
‫לא, אדוני.‬
‫אני אבא של קאז'יק.‬ ‫-אני זוכר.‬
‫כן, אז הודות לגברת מוניקה,‬ ‫הבן שלי הפסיק לגמגם.‬
‫גברת מוניקה הצילה את חיי הבת שלי.‬
‫אנחנו לא רוצים מורה אחרת.‬ ‫-בדיוק.‬
‫סליחה. כן?‬
‫התוצאות.‬ ‫-תודה.‬
‫- בחינה ארצית‬ ‫תלמידי כיתה ג' -‬
‫תוצאות הבחינה יספרו לנו הכול.‬
‫אני כועסת שסיכנתי את הילדים.‬
‫מוניקה…‬
‫קלאודיה? איך אני אמור לקרוא לך?‬ ‫אני קצת מבולבל.‬
‫מה אתה מעדיף?‬
‫מבטים כפולים. מוחות כפולים.‬
‫את יכולה להאשים אותי?‬
‫לא.‬
‫מוניקה סידרה אותך, וקלאודיה התגרתה בך.‬
‫ועכשיו, שתיהן ישלמו את המחיר.‬
‫עליי להודות לך.‬
‫על מה?‬
‫הרופא אמר שהצלת את חייה של אניה.‬
‫והרסתי את שלי.‬
‫אחי רוצה להזמין אותך לארוחת ערב. תבואי?‬
‫מושלם. מסיבת לוויה לקריירה שלי.‬
‫איזו מהן?‬
‫תוצאות הבחינות הגיעו, עמיתה. בואי איתי.‬
‫תוצאות בית הספר שלנו הגיעו לממוצע הארצי.‬
‫רק כיתה אחת בלטה.‬
‫לא מפתיע שמדובר בכיתה ג'1,‬ ‫שמחנכת גברת מוניקה.‬
‫החשדות שלי היו נכונים.‬
‫תמיד חשבתי שהיא מורה נהדרת,‬
‫ואני אוודא שהיא תתוגמל‬ ‫על הציון הטוב ביותר במחוז.‬
‫כל הכבוד!‬
‫תשע נקודות מעל הממוצע,‬
‫עם ציונים מאוד מאוזנים.‬
‫ברכותיי.‬ ‫-תודה.‬
‫ברכותיי.‬
‫אלה בשבילך. מכולנו.‬
‫תודה! למה הוורדים האלה מוזהבים?‬
‫לא ניתן היה להשיג ורדי יהלומים.‬
‫גברת מוניקה מאוהבת!‬
‫אנצו ומוניקה,‬
‫יושבים על עץ!‬
‫אראה לך תמונות מאימא.‬
‫זה היה רעיון טוב עם התמונות האלה.‬ ‫היא בעננים.‬
‫אל תתחיל.‬
‫כולם עושים טעויות.‬ ‫אף פעם לא שלחת למישהי תמונה של אקסית?‬
‫לא עשית את זה, נכון?‬
‫אז אתה באמת עוזב?‬
‫אני אתגעגע לאניה.‬
‫הזמנת משהו?‬ ‫-לא.‬
‫אניה! תבדקי מי בדלת.‬
‫אימא! זאת אימא!‬ ‫-קאשקה?‬
‫אימא!‬
‫אני שמחה שהכול הסתדר.‬
‫למען האמת…‬
‫באמת נהניתי מזה.‬
‫אתה לא אוהב ילדים!‬ ‫-מה?‬
‫אנצו לא אהב. סטפן אוהב אותם.‬
‫לאן עכשיו?‬ ‫-אני לא בטוחה.‬
‫תנהג אתה.‬
‫לא!‬ ‫-כן.‬
‫לא!‬
‫ברצינות?‬ ‫-רק תהיה טוב.‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬