Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
HUDBA ROBÍ DIERU DO NEBA ... BAUDELAIRE
I've Got a Secret od Winstonu.
Najpredávanejšie a najchutnejšie filtrované cigarety v Amerike.
Winston chutí tak, ako tie najlepšie cigarety.
Winston chutí tak Ako... tie najlepšie cigarety
Filtrované cigarety
Winston vám prinášajú najlepšiu americkú kvízovú šou I've Got a Secret.
A teraz, súťažiaci. Z dôvodov, ktoré čoskoro prezradím,
budeme nazývať tohto pána naľavo pán X.
Ale poviem vám, že pochádza z Walesu.
Je to Walesan a je hudobník.
Vrátime sa o 20 sekúnd.
Tak koľko heroínu si kupujete každý deň?
29 gramov, štyri alebo päť dolárov…
Levittown, USA. Naplánované komu...
Z Dallasu v Texase. Zrejme oficiálne, prezident Kennedy...
Raz, dva, tri.
Toto je John Cale. Skladateľ a muzikant,
ktorý minulý týždeň ukončil koncert koncertov.
Čo bolo na tomto koncerte také neobyčajné?
Trval 18 hodín.
Uhádnete, aké je tajomstvo pána Schenzera?
Bol jediný z publika, ktorý vydržal celých 18 hodín.
Prečo to robí?
Ako môže toto trvať 18 hodín a 40 minút?
Je tu poznámka od skladateľa Erika Satieho,
podľa ktorej musí byť táto časť piesne
zopakovaná 840-krát.
Prečo by niekto povedal, že to treba zopakovať 840-krát,
- inak to nebude kompletné? - Netuším.
Vietor Fúkanie vetra
„Mám pocit, akoby som bol na premietaní v kine.
Dlhý, točiaci sa pásik svetla pretína čiernotu.
HOVORÍ: LOU REED
Oči neodtrhnem od plátna.
Obrazy sú plné bodiek a zábleskov.
Som anonym a zabudol som na seba samého.
Vždy to tak v kine býva.
Tak ako sa vraví, je to droga.“
Vo sne, ktorý mi prinesie vietor
Mala som štyri, keď sme sa presťahovali na Long Island. Lou mal asi deväť.
HOVORÍ: MERRIL REED WEINEROVÁ
Žili sme na predmestí Freeportu.
Prišli sme do tejto izolovanej predmestskej komunity z Brooklynu,
a preňho to bola veľmi ťažká zmena.
V mojom náručí
Vietor, vietor
Mama bola žena v domácnosti.
Otec chcel byť autorom románov.
Babička však povedala: „Nie, budeš účtovníkom.“
A tak sa ním stal.
Ak by ste hľadali hercov...
HOVORÍ: ALLAN HYMAN
...typickej rodiny z 50. rokov 20. storočia, s otcom vševedom,
asi by s ním nemal veľa spoločného. Jeho otec pracoval.
Nebol typ, ktorý by si išiel len tak zahádzať loptu.
Neviem, čo otec od Loua očakával.
Možno, že prevezme jeho biznis.
Odo mňa otec neočakával nič podobné. Len to,
že dokážem uvariť dobrú polievku.
Nevravieval: „Poďme do cirkusu alebo mú...“
Vlastne nikdy.
Viem, že tu už nie je Ale moja láska...
Najskôr sme chodili na hodiny klavíra.
HOVORÍ: LOU REED
Gitary som sa dotkol až keď som mal 10 či 11. Bol som len na jednej hodine.
Zdá sa mi, že som priniesol „Blue Suede Shoes“
a povedal: „Naučte ma to hrať.“
Kvôli tomu tam však učitelia neboli.
A tak sa pre mňa hodina skončila.
Hral som naraz s platňami, a tak som sa naučil hrať na gitare.
Doo-woop. The Paragons, The Jesters, The Diabols.
A rockabilly.
Lou mi vždy hovorieval,
že chce, aby z neho bola onedlho rocková hviezda.
To bol ešte na strednej.
Mal som 14, keď som nahral svoju prvú vec: „Leave Her For Me“.
Najviac ma sklamalo,
že Murray the K ju mal zahrať v rádiu, no v ten večer ochorel.
Namiesto neho ju zahral Paul Sherman a zničilo ma to.
Všetci sme sedeli pri rádiu.
A ako autorovi mi zaplatili 2,79 dolára,
čo bolo omnoho viac, ako som zarobil s The Velvet Underground.
Vezmi si všetky kvety...
Lou často hrával sám
na mieste zvanom Hayloft.
Nechaj mi moje zlatíčko
Ľudia vedeli, že je to gay klub.
Raz som sa ho opýtal, prečo chce hrať v gay kluboch.
Podľa neho to boli skvelí ľudia.
Prosím, nechaj mi ju Nechaj moje zlatíčko
Koncertovali po celom meste.
Stále bol na strednej.
A práve to spôsobovalo problémy u nás doma.
Žili sme u mojej starej mamy,
ktorá viedla veľmi nacionalistický spôsob života.
Nepáčilo sa jej, že si mama vzala Angličana...
HOVORÍ: JOHN CALE
...a nehovoril waleštinou.
Nielenže bol Angličan, ale dokonca aj baník.
Roky sa snažila, aby jej deti nakoniec nepracovali v bani.
Uistila sa, že všetci jej synovia a moja mama dostanú dobré vzdelanie.
Keď sa vzali a môj otec sa prisťahoval do domu,
zakázala nám v dome hovoriť po anglicky.
Naučil som sa to až v škole, keď som mal sedem.
Dovtedy som sa s otcom nevedel rozprávať.
Tá averzia, ktorú medzi nami šírila starká,
bola v skutočnosti nenávisť.
Tak trochu ponurá.
Mama ma chvíľu učila hrať na klavíri,
kým som sa nedostal do istého bodu,
a potom začala učiť niekoho iného.
Kvôli mne sa snažila nevyletieť z kože.
Myslím tým obdobie, keď som mal šesť či sedem.
Rádio akoby malo vlastný život.
Vtedy som si uvedomil, že rádio môžem naplno využiť,
ak naladím všetky zahraničné vysielania.
Našiel som Suisse Romande a Radio Moscow.
Na základnej škole, kam som nastúpil, mali orchester. Chcel som v ňom hrať.
Hľadal som husle, no žiadne nemali.
Ale mali violu, tak som si ju vzal.
Mali Bachove skladby a ich verzie pre violu.
Bolo to skvelé. Naberal som skúsenosti.
No taktiež tam bolo Caprices od Paganiniho...
a ohromil som učiteľku,
lebo som jej povedal, že sa to naučím zahrať.
Mame operovali prsníky.
Zmizla a odišla do izolácie v nemocnici,
ktorú zvonku murovali takmer osemmetrové steny.
Otec ma vzal do náručia a držal ma.
Zmizla.
Potom to už išlo dole vodou.
Na všetko som bol sám.
Otec neustále pracoval. Bol som veľmi osamelý.
O tom, čo sa dialo, som nemohol hovoriť s otcom. Ani s mamou.
A tak ma zneužili. Nevedel som, čo robiť.
Z jednej skladby som si pamätal úvodnú časť, no jej koniec už nie.
Preto som na konci improvizoval.
Záver tej skladby sa mi naozaj podaril.
Stvoril som vhodný koniec a ukončil to.
Keď som vyšiel z miestnosti, spočiatku som sa bál.
Nevedel som, čo sa stane, no potom sa to udialo.
Ten moment, keď sa to stalo,
bolo to, čo spôsobilo rozdiely v tom,
ako sa dostať z nejakého problému.
To, že sa bojíte, čo bude, nie je problém.
Tak sa rodí improvizácia.
Postupne sa veci začali zameriavať na to, čo som plánoval.
A myslím si, že som sa rozhodol prakticky.
Myslel som si, že chcem byť dirigentom.
Okrem toho mi bolo jasné, že som sa odtiaľ musel dostať.
Nič tam nebolo. Zúfalo som túžil vypadnúť.
Neurobil by som to, keby som sa raz neocitol v strašidelnom momente,
keď som musel jedno vystúpenie elegantne ukončiť.
Bolo to pre dobrú vec.
Zabili ste svojho európskeho syna
Pľujete na tých, ktorí majú pod 21
Ale teraz sú vaše modré autá fuč
Radšej povedzte Ahoj, ahoj, dovidenia, dovidenia
Umelci počas vojny utekali do New Yorku.
HOVORÍ: JONAS MEKAS
Bolo to stretnutie celého New Yorku
a najlepších myslí umelcov z Paríža a Berlína.
Radšej povedzte Že sa s vami vaši klauni lúčia
New York bol na konci 50. rokov a vstupovali sme do 60.
Francúzske hnutie Nouvelle Vague malo organizáciu Cinémathèque Française
a my sme mali 42. ulicu.
Chodili sme tam každý večer.
Bolo tam 15, nie, možno 20 kín.
V tomto období sa všetko umenie
a všetky životné štýly začali meniť.
Vyvrcholilo to v 60. rokoch.
Nie sme súčasťou subkultúry alebo alternatívnej kultúry. My sme kultúra!
Maliari, hudobníci, filmári.
Nemali veľký záujem rozprávať príbehy.
Poetický aspekt kinematografie ju pozdvihol na úroveň iných umení.
Začiatkom januára 1962
sa v mojom štúdiu The Film-Maker's Cooperative
stretávali všetci filmári.
Premietalo sa každý večer.
A tu trávil čas aj Andy.
Vtedy som nevedel, že je to on.
Sedel na zemi so všetkými ostatnými.
Tam stretol svoje prvé superstar,
napríklad Maria Monteza, Jacka Smitha a Gerarda Malangu.
Toto bola Andyho filmová škola.
Keď som chodil na Goldsmiths,
bola to pokojne plynúca vzdelávacia inštitúcia.
Mal som hodiny hry na viole a hodiny kompozície s Humprey Searlom.
Chápal Cagea a iných umelcov, ktorí ma zaujímali.
John Cage a „Water Walk“.
John Cage bol poprednou avantgardnou osobnosťou
v rámci hudby v New Yorku a v Amerike.
No La Monte sa ho podľa mňa chystal prekonať.
Získal som Bernsteinovo štipendium. Preplatili mi cestovné náklady a iné veci.
Stretávate sa s... Pani Koussevitzkyová je stále nažive.
Organizovala spoločenské večierky pre študentov.
Nemohol som vystupovať s agresívnymi vystúpeniami.
Opýtal som sa vedúceho Harryho Krauta... Spýtal sa, či sú agresívne.
Pri väčšine z nich som bol v klavíri
a udieral som do jeho vnútra a podobne.
Potom som si vzal sekeru.
Spomínal si, že niekto z prvého radu sa raz postavil a utiekol.
Bola to pani Koussevitzkyová. Ona... plakala
a tak som povedal: „Páni, naozaj ma mrzí, že...“
Chvíľu bola nahnevaná, ale nebojte sa.
Potom sme ju pozvali na kokteily. A bolo to v poriadku.
V tom čase som sa už stretával s Courneliusom Cardewom.
Viete, konečne niekto rozumel tomu, čo som hovoril.
A Cornelius stretol La Monteho.
La Monte Young bol ďalší, kto mohol nahradiť Johna Cagea.
Na Tanglewoode som mohol stretnúť La Monteho.
Došlo k zlyhaniu,
pri ktorom sa už nedalo hovoriť o hudbe.
Uvidíme sa. Majte sa.
Keď ste sa stretli s La Montem, bolo po všetkom.
Všetci chcú robiť veľký humbug, no pozrite sa na mňa.
To, čo som robil,
vás malo priviesť k vysokej úrovni duchovného stavu.
Nikto predo mnou nenapísal niečo, čo sa skladalo len z dlhých,
nepretržitých tónov.
No, John bol Walesan.
Napísal nám... Napísal nám list z...
- Z Walesu či Londýna. - Walesu či Anglicka.
- Hm? - Odniekiaľ z Anglicka.
Chcel k nám prísť a študovať...
Áno.
- Povedali sme, že môže. - Áno.
Do New Yorku som prišiel až v roku 1963.
Bol som tam prvýkrát a šokovalo ma to. Bolo to...
Z chodníkov stúpala para.
„No doriti. Je to špinavá diera.“
ČLENSKÁ KARTA JAR 1957
La Monteho bučiace tóny boli vskutku upokojujúce.
Opäť išlo o hudbu,
pri ktorej sme sa sústreďovali na to... čo počujeme.
Bolo to bzučanie, no v skutočnosti sme skúmali prirodzené harmónie.
Volal mi Lou. Vraj trpel ťažkými depresiami.
HOVORÍ: ALLAN HYMAN
Povedal, že podstupuje liečbu.
Myslel si, že jeho rodičia chcú z neho vyhnať homosexualitu šokovou terapiou.
Neveril som mu ani slovo. Veď som poznal jeho rodičov.
Môžete si hovoriť:
„Naozaj trpel klinickými depresiami? Užíval enormné množstvo drog?“
Podľa mňa mu však nepomáhala ani atmosféra tých čias.
A v tom čase bolo dostupnej pomoci žalostne málo.
Preto ma hnevá, keď sa hovorí o Louovi v tom období.
Hnevajú ma časté mylné predstavy.
Nepomáha to Louovi a ani našim rodičom.
A myslieť si, že existuje jednoduché vysvetlenie je prvoplánové a skresľujúce.
Nastúpil na Newyorskú univerzitu.
Spomínam si, že zvládol jeden a pol semestra.
Zavolal mi s tým, že prestúpi na Syracuse.
Keď prestúpil na Syracuse, stal sa z neho iný človek.
Mrzutý, antagonistický.
Vzdoroval prakticky všetkému.
Nevedel som ho pochopiť.
Zhúlili sme sa a potom džemovali.
Hrali sme piesne Raya Charlesa a Frankie Lymona. Ale aj...
Hrali sme v bratstvách, sesterstvách a baroch.
HOVORÍ: LOU REED
Boli sme naozaj zlí, a preto sme často museli meniť naše meno.
Nikto by nás nenajal dvakrát.
Niekedy som nezačal načas alebo som bol mimo rytmu.
Šalel z toho.
Vtedy sa otočil a poriadne tresol po cimbale.
Nemal žiadnu trpezlivosť.
Na nikoho... kto nebol perfektný a netrafil každý tón.
Koncertovali sme na Univerzite St. Lawrence.
Na tejto lodi, na Rieke svätého Vavrinca.
Lou nechcel hrať na lodi.
Povedal som: „Lou, musíme tam hrať. Proste...“
Odvetil: „Nebudem tam hrať.“ Bum!
A rukou prerazil sklenenú výplň vo dverách. Rozmlátil si ruku.
Preto sme ho museli vziať do nemocnice, kde ho zašili.
Pokiaľ si dobre pamätám, išlo o jeho pravú ruku.
Povedal: „Do hája s vami. Nemôžem hrať.“
Odpovedal som: „Vieš spievať. A na gitare aj tak nehráš bohvieako,
takže budeš v pohode.“
A tak aj bolo.
V mnohých veciach bol ako trojročné dieťa.
Óó, hej, kolotoč sa stále točí
Nahrali sme demo nahrávku s názvom „Your Love“.
Tvoja maličká láska
Tvoja láska, tvoja maličká láska
Nikdy som sa nepovažoval za chlapa Kým som nepocítil tvoju lásku
V meste sme mali stretnutie s mužom,
ktorému sa páčili niektoré Louove demo nahrávky.
Otočil sa k Louovi a spýtal sa:
„Tak čo chcete robiť? Čo chcete dosiahnuť?“
Odvetil: „Chcem byť bohatou rockovou hviezdou.
A budem bohatou rockovou hviezdou.
Či už tolerujete moju hudbu.“
Na väčšine miest mu nebolo príjemne.
Keď sa necítil dobre už na začiatku,
vzal to do vlastných rúk a znepríjemnil ten čas aj všetkým naokolo.
A to ho utešilo.
Neviem prečo to tak bolo, no podľa mňa bol veľmi neistý.
A to celý život.
Vždy sa veľmi hneval na ľudí, ktorí ho odmietli,
a preto tie priateľstvá ukončil prvý.
V temnom kostole hudby, ktorý nikdy nie je len na zemi alebo na mori
Ale rozkvitá vo vánku našej mysle
HOVORÍ: DELMORE SCHWARTZ
Je založený na pohybe a akcii Na slede sprievodných piesní
Pohybuje sa s majestátnou istotou
Aby roztiahol neoddeliteľné závesy...
Vtedy trávil čas s Delmorom.
V tom čase som najviac vzhliadal ku Schartzovi.
Spoločne sme študovali poéziu, no nielen to.
Ale aj ohromujúce krátke eseje a krátke príbehy.
Ohromili ma svojím jednoduchým, každodenným jazykom.
Delmore Schwartz si myslel, že Lou má obrovský talent
a v skutočnosti vydal niekoľko jeho básní
v Evergreen Review.
Jeho poézia rozoberala množstvo homosexuálnych tém.
Ponurých homosexuálnych tém.
Predstavy o tom ako stretáva mužov na verejných záchodoch
a má s nimi sex hneď vedľa pisoáru a to všetko opísal v básni.
Keď som si jednu z týchto básni prečítal,
povedal som: „Lou, čo to je, doriti?
Odkiaľ... Odkiaľ máš tieto ponižujúce predstavy o sexe?“
Odpovedal: „Ak nie sú ponuré a ponižujúce, nie je to sexi. Nie je to sex.
Nemôžeš tomu rozumieť.
Stáva sa z teba republikán.“
Do Hayloftu sme šli na Vďakyvzdanie alebo Vianoce.
Pamätám si, že to bol gay klub, no nič viac.
Bolo to tam dievča, Action, s ktorou ma chcel dať dokopy.
Povedala som: „Nie som gej. A nechcem byť.
Nechcem experimentovať. Nemám záujem.“
Odvetil: „Zatancuj si s ňou.“ Tak som šla.
Vzal ma tam, aby mi ukázal, kam chodí a čo tam robí.
Ľudia sa pýtali: „Prečo ti to nevadilo?
Ako si s ním mohla byť, keď bol s chlapom?“
A ja na to: „Mňa sa to netýka.“
Nežiarlila som. Proste mi to nevadilo.
Oveľa horšia bola jazda na Manhattan, do Harlemu,
kde sme mali vyzdvihnúť heroín.
Boli sme na križovatke 125. a Saint Nicholas.
Šli sme do nejakého bytového domu.
Páčilo sa mu, keď ma mohol zobrať na nebezpečné miesta.
Vytvoril si predstavu, že tak bude mať o čom písať.
Nikdy neprestal písať.
Buď písal príbeh alebo text piesne.
Vždy bol presvedčený o tom, že neexistoval rozdiel
medzi autorom knihy a autorom textu piesne.
Sedemnásť Voznesenskyiov stoná, a zároveň sú nemí.
Moje výkriky roztrhali
na míle magnetickej pásky a nekonečný červený jazyk.
Počas vysokej školy ma veľmi ovplyvnil Ginsberg.
„Vytie“, „Kadiš“.
Naked Lunch od Burroughsa.
Posledná odbočka na Brooklyn od Huberta Selbyho jr.
Pomyslel som si, že presne to chcem robiť, len s bubnom a gitarou.
„Ešte neviem, kam idem
Ak to dokážem, pokúsim sa o kráľovstvo
Pretože vďaka tomu sa cítim ako muž
Keď si do žíl vbodnem hrot
Vieš, nie všetko Je rovnaké
Keď sa vznášam na úteku Cítim sa ako Ježišov syn
A vlastne asi neviem Asi len neviem.“
V histórii ľudského správania
alebo pochybenia sa asi nikdy nevyskytol problém, alebo vec,
ktorá bola tak málo pochopená ako homosexualita.
Čo je podľa vás najvážnejší sexuálny zločin?
Zločin voči prírode.
Aký je trest za zločin voči prírode?
Maximálny trest je 20 rokov v štátnej väznici.
Zatkli nás za to, že sme boli v baroch.
No a čo? Bola to súčasť toho všetkého.
V bare San Remo
vyzeral každý tak trochu ako gej,
pretože tam chodili skutočne múdri a/alebo kreatívni ľudia.
Boli to Edward Albee, Andy Warhol a Jasper Johns
a v centre toho všetkého bol prekvitajúci svet umenia.
Peniaze, párty, sila.
Kinematografia prekvitala.
Newyorský filmový festival, Lincolnovo centrum.
To všetko sa dialo v polovici 60. rokov.
Bolo to neslýchané... estétstvo.
S estetikou ste sa mohli naozaj pohrať,
tak ako Jack Smith.
ZAČIATKOM ROKA 1964
Hľa, bola to veľmi, naozaj veľmi, podnecujúca noc
v predvečer zničenia sveta.
SA CALE NASŤAHOVAL K TONYMU CONRADOVI NA LUDLOW STREET 56.
A na Ludlow Street 56 som ja, Jack Smith, spoznal Angusa a Tonyho.
FILMÁR JACK SMITH TAM ŽIL S ĎALŠÍMI UMELCAMI A HUDOBNÍKMI.
Tony Conrad vzal byt...
HOVORÍ: HENRY FLYNT
...na Ludlow Street 56. Stal sa dôležitým centrom.
Nechcel som byť súčasťou ekonomiky...
HOVORÍ: TONY CONRAD
...preto som si prenajímal byt za 25,44 dolára za mesiac.
Keď ste prešli na druhú stranu, bola to veľká zmena.
Na jednej strane bol avantgardný život v štýle Lower East Side dokumentu
a na druhej formálna umelecká scéna na mieste, z ktorého sa stalo Soho.
Jack sa k nemu nasťahoval.
Ich susedmi vo vedľajšom byte boli Piero Heliczer s manželkou Kate.
Potom sa do New Yorku vrátil Angus MacLise
a usadil sa v treťom byte na tom istom poschodí na Ludlow 56.
V rovnakej budove býval aj Mario Montez. John...
John Cale sa nasťahoval k Tonymu.
Z tohto jadra Ludlow Street...
HOVORÍ: AMY TAUBINOVÁ
...sa sformovala kapela Dream Syndicate na čele s La Monte Youngom.
La Monte, Marian a Tony a ja
sme robili to isté hodinu a pol každý deň po celý rok a pol.
Monotónne som rozprával. Išlo o disciplínu
a pomohlo vám to vidieť mnohé možnosti.
Každú frekvenciu vnímame...
HOVORÍ: LA MONTE YOUNG
...v inom bode mozgovej kôry.
Keď počúvate skupinu opakujúcich sa frekvencií,
ocitnete sa v psychologickom stave, ktorý môže byť veľmi silný a hlboký.
V týchto harmonických sledoch možno počuť
mimoriadne krásne a harmonické detaily.
Začnete si uvedomovať,
že existujú nové zvukové miesta, ktoré vytvárajú priateľské prostredie.
Nemuseli sme hovoriť: „Zahraj A. Poďme...“ Nie.
Zistili sme, že najstabilnejšia vec, na ktorú sme sa mohli naladiť,
je zvuk 60 hertzov chladničky,
pretože 60-takt pre nás predstavoval hukot Západnej civilizácie.
Takže základná stupnica, v ktorej sme,
ak používame tretí alikvotný tón ako 60-takty je 10-takt.
A čuduj sa svete, 10-takt je...
je hlavný rytmus mozgu, keď spíme.
Z ničoho nič sme v tom videli príbeh.
Zaujímavé na Dream Syndicate bolo,
že tvorili minimalistickú hudbu.
Celá stupnica, podržte jednu notu
a započúvajte sa do všetkých jej melódií.
La Monte Young dokázal natiahnuť jednu notu až na štyri hodiny.
S Andym sme boli na jednom z jeho vystúpení.
Predtým, ako som šla do Továrne, som si bola pozrieť Bozk od Warhola.
Nemal žiadne titulky.
HOVORÍ: AMY TAUBINOVÁ
Netušila som, kto ho vytvoril.
Bol to seriál, takže týždenne vychádzal
kotúč pozostávajúci z dvoch až troch štvrtín minúty.
Keď sa prehrával pri správnej rýchlosti, bolo to 16 snímok za sekundu.
Na Warholových tichých filmoch je vždy zaujímavé to, že sú nereálne,
pretože majú prehrávať 16 snímok za sekundu.
To znamená, že ľudia na daných snímkach dýchajú
a ich srdcia bijú v inom časovom rámci ako tie vaše,
keď sa na to pozeráte.
A tak z toho máte pocit neuveriteľnej estetickej vzdialenosti.
V Empire State Building je pošta.
Kráčali sme tam s taškami plnými časopisu Film Culture,
keď sme sa zrazu zastali a pozreli sa na tú budovu.
Zdá sa mi, že som povedal: „Toto je ikonický obraz pre Andyho Warhola.“
A tak sa to stalo.
Warholov avantgardný film a avantgardná hudba
boli v podstate o predĺženom čase.
La Monteho predstava o hudbe bola...
Nazval by som ju čínskou predstavou.
Áno, čínskou predstavou o čase.
Hudba v skutočnosti prežíva celé storočia.
Toto bola improvizovaná skúsenosť a pripomínalo to náboženské prostredie.
A bolo veľmi záhadné.
Jedného dňa Tony priniesol prenosku. A to bolo ono.
So zosilnením sme získali silu.
Potom sa udialo kadečo.
Budovou otriasali rozdielne tóny a to všetko.
Chcem tým povedať, že je to naozaj silné.
Keď sme hrali, znelo to,
akoby sme v obývačke mali bombardér B-52.
Zlatko, som bežec na cestách
A neudržíš so mnou krok
Zlatko, som bežec na cestách
A neudržíš so mnou krok
No tak poď, zlatko, poďme sa pretekať
Zlatko, zlatko, uvidíš
Zbieral som rokenrolové nahrávky...
HOVORÍ: TONY CONRAD
Bol to môj fetiš.
Johna to prekvapilo, keď sa ku mne nasťahoval.
Počúvali sme hudbu, ktorá...
viac súvisela s tým, čo sme robili s La Montem a tými harmóniami.
Čistými harmóniami a tak.
Hank Williams a The Everly Brothers.
Snívaj
„Snívaj.“ Snívaj.
Tak sa začína pieseň
a počuli sme len rozličné tóny a ja na to: „Ou.“
V tom čase ma uchvátil rokenrol.
Uchvátilo ma to, čo robili Beatles a... texty ich piesní.
Neboli to detské rečičky.
„Viem, aké je byť mŕtva a kvôli tebe sa cítim, akoby som sa nenarodila.“
No tak počkať. Také niečo by napísal Lou.
A z toho vznikla prvá bláznivá kapela,
ktorá sa volala niečo ako The Primitives.
A skladala sa z Johna, Waltera De Maria,
Tonyho a Loua.
Dobre, utíšte sa.
Chceme vám ukázať novinku.
Vojdeme vám do hlavy a rozhýbeme aj mŕtveho.
Pripravte sa. Povedali sme, že to bude. Áno. Dobre.
Keďže som kmeňový autor pre rozpočet v Long Island City,
presťahoval som sa do New Yorku.
Pickwick patril medzi veľmi úspešné nahrávacie spoločnosti.
Nahrávky za 99 centov.
Dvanásť rokenrolových piesní alebo dvanásť „rozchodových“ piesní.
A predávali ich vo Woolworths.
Mal víziu.
Bol talentovaný nad rámec svojho talentu, ak viete, ako to myslím.
Nevedel spievať ani hrať,
ale všetko, čo tým svojím chrapčiacim hlasom dokázal, vo mne zarezonovalo.
S Louom sme mali vytvoriť niečo prevratné, a napokon to urobil.
Tony dostal pozvánku na párty.
Prišli sme tam a jeden chlap nás pozdravil: „Ahojte.
Vyzeráte, že by ste dokázali predávať. Chcete spropagovať album?
Príďte do Long Island City.“
Bol z Pickwick Records. Lou Reed bol v tom čase autorom ich piesní.
Keď som sa stretol s Louom, dosť vyvaľoval oči.
Šli sme na kávu a mal som so sebou violu.
Oh, ešte raz
Stále som hrával na viole
klasickú hudbu s hlbokým vibratom a znelo to ako pekná, vážna hudba.
Lou na to povedal: „Sakra. Vedel som, že máš oproti mne výhodu.“
Všetci hneď na zem, tvárou k zemi
Ste pripravení?
Chcel som si s nimi sadnúť a niečo napísať.
Neustále som im hovoril, že by sme mali písať za jazdy,
čo všetci radi robili.
Zaujímavé bolo, že práve on bol rozhodujúcim faktorom.
Bol autor piesní, ktorý začínal s improvizáciou v hudbe. Páčilo sa mi to.
Bez váhania sa k nemu pridali John a ostatní.
Vtedy sme vytvorili „The Ostrich“.
Páčilo sa to mnohým skvelým producentom,
napríklad Warrenovi Thompsonovi a vydavateľstvu Elektra Records.
- Urob pštrosa - Ou, ou, ou, ou, áno
Otoč sa doľava A potom kráčaj ponad ľavú
Výborne.
Pieseň napísal na gitare naladenej na jednu notu.
Z gitary vychádzal nehorázny hukot a Lou hral na tamburíne a spieval.
Robil to úplne spontánne.
Vyzeral tak, ako keď si predstavíte chalanov,
ktorí robia v garáži podobné veci.
A bolo to úžasné.
To mi počas môjho detstva chýbalo.
Boli sme v rovnakom programe so Shirley Ellisovou...
„Bo-nana-bana fee-fo-fum.“ Poznáte tú pieseň?
DJ odpovedal: „Jej! To je skvelé. Máme tu tú kapelu.
The Primitives prišli priamo z New York City
predstaviť svoj hit ‚The Ostrich‘.“
Mal som pocit, akoby išlo takmer o magický omyl.
HOVORÍ: TONY CONRAD
Išlo o takú vec.
Nikdy som to nevnímal tak, že vďaka tomu moje hudobné úsilie uspeje.
Poviem vám, že sa o ňom v Pickwicku vedelo,
že bývava nadrogovaný, chorý,
že padol a vtedy som ho musel zaviezť do nemocnice.
I keď som veril, že má talent,
toto bol jeden z dôvodov, prečo som s ním chcel prestať stretávať.
Lou povedal, že mu nedovolia nahrávať to, čo chce.
Prilievali olej do ohňa. Odvetil som: „Čože?
Aké piesne chceš hra...“
A ukázal mi iné piesne.
Písal som o bolesti.
O veciach, ktoré vo mne vyvolávali bolesť.
Takých, ktoré boli reálne a zažíval som ich ja a aj moji priatelia.
A o veciach, ktoré som videl, počul alebo...
Chcel som tieto pocity zvestovať ľuďom, ktorí ich nezažívali.
Nevedel, prečo ich nechcú.
Nechceli ich, pretože by sa ľudia sťažovali, že obhajujú užívanie drog.
Neboli však o drogách,
ale o chorých ľuďoch nespokojných so svojím životom.
Prečo to neurobíme sami?
Rok 1964 a ten istý byt na Loudlow, no teraz v ňom bol Cale a Reed.
„I'm Waiting for the Man.“ Text a hudba Lou Reed.
Je prospešné, ak ste antagonistický,
pretože vymedzujete istú pozíciu
a niečo z toho dokážete získať.
Uvedomovali sme si, kde sme boli
a ako sme opovrhovali všetkým ostatným. A fungovalo to.
Och, pane, prepáčte Na nič by som už nemohol myslieť menej
Ale čakám Na môjho drahého priateľa
Áno, vravieval: „Doriti, človeče.
Ako sa to stalo, dopekla? Z Walesu?“
Ukázal mi texty piesní „Venus in Furs“ a „I'm Wainting for the Man“.
Boli to dobre premyslené a spracované texty.
Povedal som mu, že je problém v hudbe. Nepodporovala texty piesní.
Nadchlo ma množstvo možností, ktoré sme mali, a myslím, že Loua tiež.
Prešli sme si rôzne verzie,
triá, kvartetá a ďalšie iné.
Lesklé, lesklé...
Jedného zimného dňa stretol v metre bosého Sterlinga.
Nevidel ho, odkedy boli na Syracuse.
Určite videl Loua s kapelou hrať v Syracuse a chcel sa k nim pridať.
Chcel to. Bol pripravený.
Hral od 15 rokov. Sám sa to naučil.
Na každej párty mal v rukách gitaru
a presne to chcel robiť. A... naskytla sa mu príležitosť.
Zrazu sme mali gitaristu, ktorý svoje gitarové sóla premýšľal.
My s Louom sme si sadli a improvizovali.
A Sterling bol sólový hráč.
Na gitare hral veľmi dobre, na štýl bratov Isleyovcov.
Bol v tom prirodzený a jemný.
Netrvalo dlho kým sme skombinovali R&B a Wagnera.
Raz som šoférovala domov cestou zo školy
a v rádiu hrali Stones verziu „Not Fade Away“.
Musela som zastaviť. Bola som taká vzrušená, že som nedokázala šoférovať.
Hľadali bubeníka
a povedala som: „Jimova sestra hrá na bicích.“
Vzala som za ňou Loua.
Maureen bola sestra môjho kamaráta...
HOVORÍ: STERLING MORRISON
...ktorý tiež chodil na Syracuse a kamarátil sa s Louom.
Maureen hrávala v dievčenskej kapele na Long Islande,
no rozpadli sa.
A tak prišla aby,
neviem, hrala na bicích
a robila somariny.
Neviem, bolo to také prirodzené.
A keď prišla domov o 17.00, púšťala si platne Boa Diddleyho.
Hrali každý večer od 17.00 do 24.00.
Presvedčila nás, že bude výbornou bubeníčkou. A bola.
Bolo to zábava a tešila som sa,
že budem môcť naživo s niekým vystupovať.
Predtým som s nikým nehrávala. Bola to zábava.
Aby sme boli takí dobrí ako Bob Dylan,
museli sme na pódiu každý večer improvizovať s inými piesňami.
Lou v tom bol expert.
Akékoľvek improvizované texty len tak sypal k rukáva.
Stačilo, aby si ku mne prisadol s gitarou, ja som hral na viole
a začal skladať pieseň.
Z ničoho nič vymyslel text, ktorý bol naozaj neskutočný.
Potom sa to už nejako spustilo a niečo z toho vzniklo.
Nemohli ste vedieť, kedy sa Lou a John dostanú do svojho sveta
a začnú hrať bohviečo.
Mala som pocit, že som tam preto,
aby tam niekto bol, keď sa vrátia do reality.
Keď bol Lou vedľa mňa... bolo to, akoby tam bolo stelesnenie hudby.
Aby som vedela, kde v piesni sme, sledovala som jeho ústa.
V podstate som nasledovala Loua.
Okrem jeho dobre spracovaných piesní
ma zaujímala aj táto jeho improvizácia.
Malo na ňu veľký vplyv to, keď sa vrátil priamo z podvedomia.
Keď som počul o Louovej šokovej terapii,
spojil som si dve a dve dokopy.
Ten spôsob, akým rozumel hudbe,
spočíval v tom, že išlo vlastne o vysnenú hudbu.
Na vtedajšom rokenrole sa mi najviac páčili
opakujúce sa riffy.
A to, čo ste vytvorili, bol jeden riff,
ktorý bol v celej piesni od začiatku do konca.
A bzučanie bolo jedným z nich.
Vytvorili sme The Velvet Underground.
Mal som zopár svojich piesní a bolo úžasné, že ožili v tejto podobe.
Veď som väčšinou hrával v barových kapelách.
Z väčšiny spoluprác nevznikne to, čo chcete, ale niečo iné.
A takáto podivnosť by v tomto priestore nemala existovať.
Vždy bol stanovený istý štandard,
ako sa správať elegantne a zároveň nemilosrdne.
Lesklé, lesklé, kožené čižmy
V temnote dievčatko s bičom
Dychtivo prichádza tvoj sluha Nevzdaj sa ho
Udri, drahá milenka A vylieč mu srdce
Som unavený
Som vyčerpaný
Dokázal by som spať tisíc rokov
Prebudilo by ma tisíc snov
To bzučanie tam pasovalo hneď, ako sa začalo „Venus in Furs“.
Vedel som, že v sfére rokenrolu môžeme urobiť niečo,
čo ešte nikto predtým.
A urobili sme to vďaka rozladeným gitarám, na čo som naozaj pyšný,
pretože som povedal: „Hej, Lou.
Nikto nepríde na to, ako to urobiť.“
Do istej miery ma odozva z New Yorku prekvapila.
Myslel som si, že sa nám podarilo to, čo ešte nikomu.
Lesklá koža v temnote
Bolo to také odvážne, že som očakával,
že to ľudí postaví zo stoličiek.
Udri, drahá milenka A vylieč mu srdce
Café Bizarre bolo maličké.
Boli sme nadšení, že dostali túto prácu.
Nebolo tam veľa ľudí. Nikto netancoval. Bolo to zvláštne.
Niektorí boli otočení chrbtom k ľuďom.
Mali odpudzujúcu auru.
Boli proste desiví.
Barbara Rubinová patrila medzi elitné mestské filmárky.
Poznala sa s Bobom Dylanom a Andym.
Veľmi sa snažila spájať ľudí.
Prišla do Továrne a oznámila im, že v meste je kapela,
na ktorú by sa mali prísť pozrieť.
Zrazu bolo v klube oveľa viac ľudí.
Gerard bol diplomatickou tvárou Továrne.
Podišiel ku mne a povedal:
„Zajtra poobede vás pozývam do Továrne.“
Priviedla ich Barbara Rubinová a boli celí v čiernom...
a začali hrať.
Zahrali „Heroin“. Tvárili sme sa asi takto...
Neuveriteľné. Zdvihlo nás to zo stoličiek.
To, čo bolo také povzbudzujúce a inšpiratívne potom,
čo sme sa dostali do Továrne, bolo, že šlo čisto o prácu.
Každý deň som tam vstúpil a on tam už čakal
s otázkou: „Koľko piesní si napísal?“
„Desať.“ Odpovedal: „Och, taký si lenivý.
Prečo si nenapísal 15?“
Ľudia prichádzali a odchádzali.
Prichádzali tváre, ktoré ste si pamätali, a potom odišli.
Išlo len o obchod.
Ešte neviem
Kam idem
No ak to
Dokážem
Pokúsim sa o kráľovstvo
Pretože vďaka tomu sa cítim ako muž
Keď si do žíl vbodnem hrot
A poviem ti Že nie všetko je rovnaké
Keď sa vznášam na úteku
A cítim sa ako Ježišov syn
Asi ešte neviem
Andy predstavuje božstvo.
Je to extraplanetárna bytosť.
Ako otec vždy hovorieval: „Áno, áno, áno.“
Vďaka tejto jeho vlastnosti do Továrne prichádzali ľudia.
Vďaka nemu sa cítili ako doma.
Je to vtedy, keď začne prúdiť krv
Keď začne vytekať z kvapkadla
Keď sa blíži moja smrť
Nemôžete mi pomôcť, vy nie
Ani vy, milé dievčatá S tými vašimi milými rečami
Chcela som zapôsobiť.
Bol divák, po ktorom som túžila.
Dobre. Proste... Nemusíš nič robiť.
Iba to, čo robíš.
To je ono.
Nemala som pokyny.
Heroín
Warhol nikdy nevydal ani hlások,
no po chvíli v jeho prítomnosti som mala pocit, akoby vybuchovali bomby. Mlčal.
Buď mojím dôvodom smrti
Nútilo vás to niečo urobiť.
Heroín
Pozri sa priamo do kamery.
HOVORÍ: AMY TAUBINOVÁ
Skús sa nehýbať. A nežmurkať.
Vyžadovalo si to zručnosti.
Potom bude lepšie, ak budem mŕtvy
Vďakabohu, že ma to vôbec netrápi
Asi ešte neviem
Oh, asi ešte neviem
Heroín
Buď mojím dôvodom smrti
Sponzorujeme novú kapelu s názvom The Velvet Underground.
Keďže už nedôverujem maľbám,
rozhodol som sa, že by bolo pekné skombinovať...
Mali sme možnosť skombinovať hudbu,
umenie a filmy.
Ešte stále pracujeme... na najväčšej diskotéke na svete.
Hovorím ti
A takmer všetko z júna a nedávnej minulosti...
- Je to zapnuté? - Súčasnosť ukazuje...
Deje sa veľa dobrých vecí
...rozumný obchod.
Dostali ste svet do tejto situácie
...a toto značí, že prichádza
úspech a veľa šťastia.
A koleso šťastia, ktoré...
predstavuje viac vašich... ambícií a aj
veľmi blízkych priateľov.
V súčasnosti neriešite veľa rozporov, čím myslím,
že sa s nikým nehádate a ani nič podobné.
Lebo nepracujeme.
Toto znamená...
Kariéra, obchod, vaša profesia a tieto veci
preukazujú veľkú konkurenciu... vždy to tak bude.
Čaká vás veľká konkurencia...
Väčšina ľudí, ktorí prichádzali do Továrne,
tam prišla kvôli kamerám.
Mysleli si, že budú slávni a stanú sa z nich hviezdy.
Veľmi sľubný názor. Veľa nových nahliadnutí.
Bude sa vám diať veľa nových vecí.
Existoval ideál ženskej krásy,
a ak ste ho nespĺňali...
A mohol ho vôbec niekedy niekto splniť?
Malo to veľmi negatívny vplyv.
Na ženy to nepôsobilo priaznivo.
A ak sa nikdy neprenesiete cez fakt, že ste posudzovaná
primárne podľa vzhľadu,
tak potom, viete...
Raz sme pracovali v Továrni...
HOVORÍ: BILLY NAME
...a Gerard sa práve vrátil z Európy.
Mal nahrávku svojho zvláštneho hlasu so 45 otáčkami za minútu...
Že mi záleží na tom, že ma miluješ
Nehovorím, že mi na tom záleží
Hrala v La Dolce Vita.
Hviezdou bola Anita Ekbergová,
ale Nico bola v tom filme tajnou tvárou, ktorú všetci videli,
lebo bola neskutočne krásna.
Nico nakoniec prišla do New Yorku.
Paul sa o Nico začal zaujímať z reklamného hľadiska.
Paul akosi začal presviedčať Andyho o tom, že nestačí mať rokenrolovú skupinu,
pretože Lou nebol veľký fešák
a nemal veľmi dobrý hlas. „Potrebujete pekné dievča.“
Andy musel o to Loua doslova prosiť.
A je tu opäť
Viem, že im sprvu trhalo žily,
že nevedela udržať tón.
Myslím, že to John prišiel na to, čo robiť s takým hlasom.
Bolo nevysvetliteľné,
že nevedela urobiť toto a tamto,
a zrazu to všetko robila bezchybne.
Musela som sa to naučiť.
Zrazu sme si uvedomili, že to, čo priťahuje pozornosť,
a predstava tohto blond ľadovca v strede pódia,
je pri nás celých v čiernom.
Budem tvojím zrkadlom Ukážem ti, aká si
Ak to náhodou nevieš
Tri zo štyroch jej piesní boli pre ňu dokonalé.
Ak ich spieval niekto iný, nebolo to ono.
Bola záhadná.
HOVORÍ: STERLING MORRISON
Neboli sme scestovaní.
Nikto z nás nebol sofistikovaný. Okrem Johna.
Lenže ona vedela spievať.
Nebola medzi nami len na to, aby tam stála ako krásna socha.
Prosím, zlož si ruky
Pretože ja ťa vidím
Andy chcel, aby spievala v búdke z plexiskla.
Nico to nechcela urobiť.
Bola seriózna hudobníčka a chcela spievať.
Jej krása
pre ňu podľa mňa nič neznamenala.
Tak sa neboj
Keď si myslíš Že noc si už prečítala tvoje myšlienky
Andy si o nej možno myslel,
že je neprístupná a nedosiahnuteľná.
Podľa mňa nechcela byť slávnou.
Skôr jej šlo o to, aby odviedla dobrú prácu.
Pretože ja ťa vidím
Keď nie ste slávni, s kadekým vás porovnávajú.
Ju porovnávali s Marlene Dietrichovou a Garbovou.
- Budem tvojím zrkadlom - Ukážem ti, aká si
Teraz iných porovnávajú s ňou.
- Budem tvojím zrkadlom - Ukážem ti, aká si
Aj nám sa to oplatilo.
Stretli sme sa s Tomom Wilsonom, producentom Boba Dylana,
a darilo sa nám niečo dokázať.
Mohli sme nahrať platňu.
Aby sme to mohli urobiť, Norman Dolphin dal Andymu 1 500 dolárov.
Páni.
Hnali sme sa za svojím snom.
Čakám na svojho chlapa
V ruke mám 26 dolárov
Ako hore v Lexingtone, 125
Cítiš sa choro a špinavo Je tam viac mŕtvych než živých
Andy bol výnimočný a úprimne si nemyslím,
že by sa niečo z tohto stalo bez neho.
Neviem, či by nám ponúkli zmluvu,
ak by nechcel urobiť obal. Alebo keby Nico nebola tak krásna.
Hej, belošskí chlapec Prenasleduješ naše ženy?
Na banánovú platňu sme nacvičovali rok.
Andy vytvoril našu prvú platňu tým štýlom, že bol v štúdiu.
No urobil toho viac.
Vďaka nemu sme nahrali platňu,
ktorú nikto nemenil, pretože tam bol Andy Warhol.
Tenisky ako z Puerta Rica A veľký slamený klobúk
Presne vedel, akí sme,
aká bola naša kreatívna stránka a ako z nej čo najviac vyťažiť.
A veľmi nás podporoval.
...musíš počkať
Čakám na svojho chlapa
Nico bola zaľúbená do Loua. Andy bol zaľúbený do Loua.
Chlapci a dievčatá, muži a ženy. Všetkým sa páčil.
V tom čase som už kreslil a maľoval. Chcel som byť pochopený
a hľadal som scénu.
Keď som mal 15 rokov, kamarát mi priniesol ich platňu
a chcel si ju vymeniť, pretože to nebola jeho šálka kávy.
Mal som platňu Fugs, ktorú som bol ochotný zameniť.
Veľmi sa mi páčila... kadencia Louovho hlasu.
„Tenisky ako z Puerta Rica a veľký slamený klobúk“.
To... to...
A ten Calov bzukot pod tým.
To bolo ono.
Nechceš tú platňu? Tak tá je pre mňa.
Títo ľudia by ma... prvá vec, ktorú som povedal,
bola asi: „Títo ľudia by ma pochopili.“
Všetko dokáže Dodá ti sladkú chuť
Louova práca mala prvky...
HOVORÍ: DAVID BOWIE
...ktoré boli nepochybne správne. Povaha jeho lyrickej tvorby.
Dylan rozhodne priniesol nový druh inteligencie do písania popových piesní.
Potom to Lou preniesol do avantgardných sfér,
v ktorých boli zakorenení, Baudelaire a Rimbaud a...
V tom čase to však nebolo dôležité.
Nepropagované.
Veľa rádií nechcelo hrať naše skladby.
Viete, nehrali... „Heroín“. Nechceli ho zahrať.
Ani MGM nebolo...
Istotne sa v tom čase rozhodli, že The Mothers of Invention
boli lepšou voľbou, a nerobili toho veľa.
Akoby s nami podpísali zmluvu, aby nás dostali z ulice.
Dozajtra, ale to je len Niekedy inokedy
Čakám na svojho chlapa
Odkráčaj si to domov
Oh, je to v poriadku
Prišli sme sem všetci.
Andy Warhol, básnik Gerard Malanga.
Ak pohnete kamerou, uvidíte tam Edyho Sandersa
z rokenrolovej kapely The Fugs.
Peter Orlovsky, básnik a spevák indických mantier.
Jonas Mekas natáča filmy ako teraz.
Len v New Yorku
sa nachádzalo 30-40 rozličných umelcov,
ktorí robili niečo, čo sa netýkalo len ich umenia,
no skladalo sa to aj z iných foriem umenia.
Zorganizovali sme teda prvý takýto festival, na základe ktorého
sme mali preskúmať, čo sa dialo
v rozšírenom umení a kinematografii.
Bolo to v novembri 1965.
V roku 1966 som si prenajal kino na 41. ulici
na Times Square a tam sme pokračovali.
Tam sa začalo hrávať Chelsea Girls a veľa iných Warholových filmov.
Tínedžerka Mary Povedala strýkovi Davovi
„Predala som dušu, budem zachránená“
Chceli sme urobiť niečo multimediálne...
HOVORÍ: BILLY NAME
...a niekoľko týždňov tam hralo „Andy Warhol's Up Tight“.
Vďaka tomu začali The Velvet Underground, Gerard Malanga
a Mary Woronová s tým tancovaním.
Bež, bež, bež, bež Rómsku smrť pre teba
Poviem ti, čo urobiť
Aby sme sa na to pripravili...
natočili sme The Velvet Underground a Nico v Továrni.
Počas ich živého vystúpenia
v Cinematheque sme ten film na nich premietali.
Išla predať svoju dušu A nebola nadrogovaná
Nevedela, že si ju nebude môcť odkúpiť
Bar Dom Polski na ulici Sant Mark's Place
v East Village predstavoval dostupné miesto.
Na celý mesiac sme ho ovládli
a „Andy Warhol's Up-Tight“ sa rozšírilo až na „Exploding Plastic Inevitable“.
Toto bol kedysi poľský národný dom
Teraz je z neho Dom, centrum nočného života v East Village.
Hudba od Nico a The Velvet Underground.
„Exploding Plastic Inevitable,“
vytvorený pop-artovým umelcom Andy Warholom, zachytáva jeho dievča roka.
Jej vokálny štýl je nezvyčajný.
ANDY MÁ NIEČO PRE KAŽDÉHO!
Andy má rokenrolovú skupinu The Velvet Underground.
Diskotéku si predstavuje tak, že je v tanečnej sále,
kde hrajú jeho hudobníci,
a zároveň sa tam premieta viacero filmov naraz.
Ľudia to sledujú alebo tancujú, a svietia farebné svetlá.
Divočina.
WARHOL - NAŽIVO THE VELVET UNDER- GROUND
V Dome som bol Nicovým gitaristom.
Hral som aj na začiatku koncertu.
Nebol som... nemal som žiadnu platňu. Vôbec som nebol zaujímavý.
Len som otváral koncert.
No nikto tam nechodil, pokiaľ tam nebol Andy.
To on bol zaujímavý.
Andy umiestnil na balkóny premietačky
a rôzne gély, farby a blikajúce svetlá.
Nikto nevedel používať svetlá,
preto sme to nechali na publikum.
Nič sme nezarobili,
pretože ich často zničili, alebo spadli z balkónu.
Andyho technika bola asi taká, že...
„Och, kto vie narábať so svetlami? Och, viete ako s nimi narábať?“
Ľudia sledovali jeho filmy,
no nešlo to, lebo nemali žiadny príbeh.
Boli zvláštne a ľudia sa pýtali, či ide o realitu alebo o príbeh.
Nevedno. Ale boli hypnotické.
Hore bola scéna, ktorá sa rozvíjala.
Ukázali sa tam ľudia ako Walter Cronkite, Jacky Kennedyová
a iné významné osobnosti, ktoré prišli kvôli Andymu
a tomu, že sa poznal so zberateľmi umenia v Central Park West.
Prišli si tam zatancovať mnohé osobnosti.
Napríklad Nureyev.
Chodila tam celá spoločnosť New York City Ballet.
Podľa mňa sa nespojili preto,
aby boli veľkolepým javiskovým predstavením.
Spojili sa vďaka úžasnej hudobnej veci,
ktorá vyžarovala z Louových piesní.
Barbara Rubinová ich objavila zo správnych dôvodov
a to ona im do tváre začala premietať tie posraté blikajúce bodky,
keď hrali, akoby sa na nich nepozeralo dosť dobre.
Povedal som: „Prečo vám to robia, Lou?“
Samozrejme, že pokrčil plecami a odvetil:
„Takto to bude chcieť Andy a vieš, že je rodina.“
Po troch týždňoch sme šli na turné.
Toľkokrát sme hrali na umeleckej šou,
kam pozvali aj Andyho, a my sme boli výstavné predmety.
Ľudia z bohatej spoločnosti odchádzali v húfoch...
NEWYORSKÁ SPOLOČNOSŤ KLINICKEJ PSYCHIATRIE
...boli tam aj umelci a bolo to...
Nechceli počúvať kapelu a to, čo sme robili my.
FILMOVÁ SPOLOČNOSŤ RUTGERSKEJ UNIVERZITY NEWARK
Videl som šou Exploding Plastic Inevitable
s The Velvet Underground v New Yorku a Dome.
Dozvedel som sa, že majú prísť do Provincentownu, kde som žil...
Bolo to v múzeu Chrysler. Vnímali to ako umenie.
MÚZEUM UMENIA CHRYSLER, PROVINCETOWN
Nebolo tam plno. Mesto to nepochopilo.
Bolo bizarné predstaviť si ich...
FILMOVÝ FESTIVAL ANN ARBOR, MICHIGAN
...v období vrcholiaceho hnutia hippies, keď boli úplní opak.
MOD SVADBA VÝSTAVISKO ŠTÁTU MICHIGAN
Boli medzi nimi aj fanúšikovia...
BENEFÍCIA MERCEA CUNNINGHAMA NEW CANAAN
...ale vtipkovali sme: „Koľko ľudí odišlo?
Asi polovica. Och, tak to sme boli dobrí.“
Nebol tam len hluk...
HOVORÍ: NICO
...ale bola to taká hudba, akú možno počuť...
keď vonku zúri búrka.
Paul nám potom rezervoval šou na Západnom pobreží.
Pondelok, pondelok
Si ku mne taký dobrý
Západné pobrežie predstavovalo
organizovanú silu, snažiacu sa ovládať popovú scénu.
Splnilo to všetky moje očakávania
Cestou z letiska sme si požičali auto...
HOVORÍ: STERLING MORRISON
...zapol som rádio a hrali „Monday, Monday“.
Povedal som: „Neviem... neviem.
Asi na to ešte nie sme pripravení.“
Prišli sme do Los Angeles
a to, že sme iní, sme si uvedomili,
až keď sme vošli do Tropicana Motelu.
Boli sme celí v čiernom, úplne zahalení,
a sedeli sme pri bazéne.
Viete, vyzerali sme hlúpo.
Až na Gerarda. Ten vzadu s niekým sexoval.
Nedeľné ráno
Prináša začiatok
Ten nepokojný pocit Vedľa mňa
Nikdy sme neboli na Západnom pobreží.
Bolo to zvláštne. Prekvapilo nás, ako tam všetci žili zdravo.
Svetelnú šou si predstavovali tak, že sa na stene mala premietať podobizeň Buddhu.
Keď sme prišli do baru Trip v Kalifornii, mali tam javisko.
Kto bude na javisku? Gerard a ja.
Urobili sme predstavenie, aby sa viac ľudí zaujímalo o The Velvets.
Vždy je pri tebe niekto Kto zavolá
Veď to nič nie je
Na účet nakreslili Franka Zappatu
a The Monster of Invention. Pohŕdali sme nimi.
Mali sme pocit, že Západné pobrežie okrem nich nič iné neprezentuje.
Boli to hipisáci. A my sme ich neznášali.
Sila kvetov a pálenie mreží. To naozaj?
Čo to s vami je, doriti?
Neznášali sme tie hlúpe reči o „láske a mieri“. No tak.
A osloboďte lásku a
„Všetci sú úžasní a všetkých milujem. Nie som úžasná?“
Všetci túžime po pokojnom svete a nechceme dostať guľku do hlavy,
no nezmeníte myslenie človeka, ak podáte kvet debilovi,
ktorí vás chce zastreliť.
Mali...
pomáhať bezdomovcom alebo... Niečo robiť.
Naozaj niečo urobiť. Nie len chodiť s kvetmi vo vlasoch.
Akoby sa vyhýbali tomu, aké dôležité je nebezpečenstvo
a ak ste v tomto svete,
potom si ani neuvedomujete hodnoty nebezpečenstva.
Ľudstvo bolo v riti...
a vyciciavala ho spoločnosť.
Nemali by sme sa kvôli tomu zrútiť a byť v depresii.
Mali by ste sa zoceliť a stať sa
odporcom mnohých vecí, proti ktorým iní ľudia nie sú.
Tak, aby sme neboli...
A v tomto bode prichádza na scénu umelec,
pretože nie je na strane spoločnosti.
Je iný.
Je ťažké opísať, aké to je byť na rockovej tanečnej zábave.
Asi preto sem každý víkend prichádzajú húfy mladých.
Chcú vedieť, o čom je Bill Graham a Fillmore West.
Ľudia sú milí. Je tu joie.
Je tu esprit, ktorý nenájdete v iných mestách
akými sú New Yorku, Chicago, Detroit,
kde je všetko dosť drsné a kruté.
Človeče, tí nás neznášali.
Keď sme šli na pódium,
stál tam a povedal: „Dúfam, že to poseriete, vy zmrdi.“
Tak potom prečo... Prečo si nás objednali?
Podľa mňa žiarlil a bol nasratý,
pretože tvrdil, že to on vytvoril prvé multimédium
a v porovnaní s tým, čo vytvoril Andy, to bolo žalostné. A aj bolo.
A napísali o nás recenziu.
„The Velvet Underground by mali pochovať
hlboko po zem.“
„NAHRADÍ TO LEN SAMOVRAŽDA.“
To povedala tá oná, Cher.
Vrátili sme sa do New Yorku a boli sme pripravení ísť do Domu.
Nemohli sme sa tam vrátiť. „Prečo?“
Prenajal ho Alovi Grossmanovi,
Dylanovému manažérovi a Dylan ho premenoval na The Balloon Farm.
A nás tam nechceli.
Už prichádza
Je preč, preč, preč
Vyšiel druhý album a videli ste,
ako ho ovplyvnilo cestovanie po turné.
A všetka tá agresivita... Dosť vám napovedala o tom,
čo všetko sa dialo v kapele.
Čoraz viac bolo ťažšie a ťažšie,
aby sme spolu vychádzali.
- Viem, že je už dlho mŕtva - Počul som, ako na mňa volá
- No nie je to to isté - Počul som, ako na mňa volá
Oh, keď som sa dnes ráno zobudil Mama
- Počul som, ako na mňa volá - Počul som, ako na mňa volá
Bol to asi najrýchlejší album zo všetkých. Šli sme naplno.
Nahrávací technik odišiel.
Iný technik povedal: „Nemusím to počúvať.
Spustím nahrávanie a odchádzam. Príďte za mnou, keď skončíte.“
- Biele svetlo - Biele svetlo kazí môj rozum
- Biele svetlo - A nepoznám ťa
- Oslepnem z neho - Biele teplo
Ach, biele teplo Šteklí ma až pri palcoch
- Biele svetlo - Oh, zľutuj sa
Pokiaľ ho mám, bohvie
Všetky piesne z druhého albumu
vznikli improvizáciou a boli agresívne.
Bol to čistý amfetamín.
Ach, biele teplo Šteklí ma až pri palcoch
Nerozprávali sme sa.
Každý pridával na hlasitosti.
A tak to bolo čoraz hlasnejšie a hlasnejšie.
„No tak kto bol ten najhlasnejší?“ Boli to len detské hry.
Ak by sme neimprovizovali, navzájom by sme zošaleli.
No ukázalo sa, že sme zošaleli aj tak.
Improvizácia nám však pomohla.
Zabávali sme sa, keď sme si prehrávali piesne dokola.
Spolupráca sa rozpadala.
Biele svetlo prešlo do môjho tela Cez môj mozog
- Biele svetlo - Biele svetlo svietilo
- Zošalieš z neho - Biele teplo
Ach, biele teplo Šteklí ma až pri palcoch
PROSÍM, TICHO ŽIVÝ PROGRAM
Nikdy sme nezamýšľali, že to bude The Velvet Underground a Nico.
Bola to pre nás... len dočasná vec.
Tu je izba 546
Bude ti z nej zle
Vtáčatá zabalené do fólie
Premýšľaš, či
Nico v kapele urobila všetko, čo sme od nej chceli.
A... No myslím si, že v hĺbke jej srdca
ju k tomu viedlo niečo iné.
Len sedávala a písala texty, písala poéziu.
Vždy ju niečo odrádzalo od kolektívnej práce.
Bola tuláčka.
Pritúlala sa do istej situácie a potom z nej potichu zdupkala.
Magický rad znamení
Zaujíma ťa len
Ako vysoko zájdu
Už prichádzajú
A potom... po tom všetkom,
sa Lou zrazu zbláznil.
A potom vyhodil Andyho a...
Andy ho nazval krysou.
Všetko sa to udialo za zavretými dverami.
Nevedel som, že Lou vyhodil Andyho.
Andy Warhol bol pre ľudí hlavným gitaristom
a bolo ťažké fungovať bez... nášho dobrého pastiera.
ANDY WARHOL BOJUJE O ŽIVOT
Toto je „Sister Ray“.
Je o kráľovnách.
Jedna sa volá Duck a druhá Sally.
Duck a Sally sú vo vnútri
Hľadajú odpadovú rúru
Hľadia na slečnu Rayonovú
Ktorá olizuje svoje prasacie pero
Hľadám žilu, do ktorej môžem vpichnúť
Nedarí sa mi to bokom
Profesori z Harvardu, modelky z New Yorku,
nefalšovaní mladiství delikventi,
motorkárske gangy,
bifľoši ako ja sám.
Fanúšikovia Grateful Dead. Mnohým sa páčili obe kapely.
Začínali sme mať fanúšikov.
A, prirodzene, bolo to pekné,
najmä v Bostone, kde sme hrávali často.
Dokopy som bol na ich koncerte 60- až 70-krát.
Keď som počúval ich hudbu, prežíval som len pozitívne emócie.
Bola úplne iná ako všetko ostatné.
Využili istý zvuk raz a už nikdy potom.
Práve to bolo vzrušujúce.
Oh, urob to, áno, tak ako
Áno, tak ako to povedala sestra Ray
Nebolo to len nové, ale aj radikálne odlišné.
Malo to pomalé, alebo takmer pomalé tempo. Nebol to rokenrol.
Boli to zvláštne melódie.
Sledovali ste ich, ako hrajú,
no boli tam podtexty, ktoré ste nechápali.
Videli ste, viete...
A zrazu ste začuli... že tam prevláda bzukot.
Niečo... A potom bassline.
V miestnosti však bolo počuť aj iné zvuky.
Pozerali ste sa po všetkých...
a nevedeli, odkiaľ to prichádza.
Bol to zvuk kapely.
Dlhá verzia „Sister Ray“ bola typická.
A aj päť sekúnd po nej.
Vďaka piatim sekundám ste vedeli, aké je vidieť ich hrať.
Z ničoho nič začali s...
Potom rôzne tóny na klavíri.
A potom... ďalšie veci. Bicie.
A zrazu...
A takto skončili a publikum
bolo ticho jednu...
Päť a potom zaznel potlesk.
The Velvet Underground ich opäť raz zhypnotizovali.
Som v Boston Tea Party,
kde má kapela zosilňovače.
Pripravujú sa. Sledoval som, ako si nalaďujú nástroje.
Kládol som im otázky.
„Ako to, že ste použili v tej časti bzukot? Prečo?
A čo ten zvuk?“
Odpovedal mi: „Mladý muž, ten zvuk predstavuje veľa vecí.“
Na gitare ma naučil hrať Sterling Morrison.
Dalo mi to slobodu, vďaka ktorej som nebol pripútaný ku škole
a zvykom, ktoré mala iná hudba.
Pomohlo mi to začať tvoriť vlastnú hudbu.
Takí boli. Boli veľkorysí.
Ku mne takí rozhodne boli. Raz ma nechali hrať na začiatku ich šou.
Keď mali medzi sebou napätie,
mohol som s nimi tráviť čas.
Vedeli, že nič nepoviem.
Ale áno, to napätie sa dalo vycítiť.
No šokovalo ma, keď to vyvrcholilo,
a John Cale odišiel z kapely.
Medzi troma chlapmi bolo napätie.
Skúšky boli také stresujúce, že som tam ani nechcela chodiť.
Buď sa hádali rovno o hudbe,
alebo bol Lou len podráždený,
alebo chcel priveľmi rozkazovať ostatným.
Vždy to tak bolo.
Lou chcel byť lídrom kapely.
Nevedel som, ako ho potešiť.
Nemohol som nič urobiť.
Ak ste boli milí, iba vás viac neznášal. Bol...
Ak ste niečo navrhli, rovno to zavrhol.
Trápil sa.
Musím však povedať, že John Cale sa vedel rozčúliť.
Ak sa necítil dobre a boli ste v jeho prítomnosti,
znepríjemnil by vám to.
Mal temné stránky.
Uvedomovali sme si, kde sme boli my a aj všetko ostatné,
a ako sme všetkým opovrhovali.
No, bohužiaľ, viete,
cítili sme to k sebe navzájom.
Dostali sme sa do bodu, keď sme si povedali: „Dočerta s tým.
Pretvarovaním nevyriešime naše problémy.
A nikto nám nepomôže vyriešiť ich.“
Nikdy sme nepočúvali rady iných.
Ak by sme neužívali drogy, všetci by sme sa o niečo snažili.
Bolo na čase, aby sme na chvíľu spomalili...
Už sme si nedôverovali.
Možno Lou žiarlil.
HOVORÍ: STERLING MORRISON
Povedal by som, že to tak bolo.
Lou nám dal ultimátum. Buď odíde on alebo John.
Zavolal Sterlingovi a stretli sme sa ním v kaviarni či kde,
a povedal nám,
že už s Johnom nemôže pracovať
a buď zostaneme s ním, alebo s Johnom.
Sterling za mnou prišiel s tým, že sa práve vrátil od Loua.
Povedal som, že musíme začať cvičiť, lebo ďalší víkend sme v Clevelande.
Povedal: „Nie. My tam sme, ale ty nie.“
Povedal som: „Čože?“
Povedal, že ho za mnou poslal Lou, aby mi povedal,
že sa mali rozhodnúť, či s nimi pôjde on alebo ja.
A tak sa to skončilo.
A opäť sa na mňa rútila otázka,
čo, dočerta, bude ďalej.
Pomyslel som si, že by som mal začať tvoriť.
Zničilo ma to, pretože do tohto momentu
mi táto kapela pomáhala pochopiť život.
Ich hudba mi pomáhala vytvoriť si vysnený obraz.
Farby ich tónov... bolo to...
Toto bol život. Akoby som bol v prítomnosti Michelangela.
Lou chcel byť silou mocou úspešný.
Naozaj úspešný.
Možno chcel, aby to bolo menej avantgardné, alebo čosi.
Aby to bolo normálnejšie.
Ideme. Začíname.
Je za rohom
Prišiel Dough Yule a spomínam si,
že sa pozorne a veľmi rýchlo naučil veľa piesní.
Bol to prísny a vážny hudobník.
Mal vlastný zmysel pre harmóniu, čo prinieslo nový pohľad na vec.
Rozdiel bol obrovský.
Stále sme boli dobrá kapela
a Dough priniesol niečo nové,
no nikto nemohol nahradiť Cala.
Nevieš niečo? Poslala ich hneď späť
V poriadku
Dobrý večer.
Sme tunajšia skupina The Velvet Underground
a radi vás vidíme.
Ďakujeme.
Veľmi nás tešilo, že si ľudia našli chvíľku
a prišli sa zabaviť na rokenrolový koncert.
Hrali veľmi potichu.
V tomto bode začali hrať potichšie.
Niekedy som nesmierne šťastný
Inokedy veľmi smutný
Niekedy som nesmierne šťastný
No väčšinou ma len hneváš
Len ma hneváš, zlatko
Pokračuj
Tvoje bledomodré oči
Pokračuj
Tvoje bledomodré oči
Bola za tým istá teória vesmíru.
Všetky tie piesne boli nadpozemské.
HOVORÍ: LOU REED
Nevkladali sme tam veci, vyberali sme ich. Je to opak toho, čo robia všetci ostatní.
Nikdy sme nepridávali nástroje a nevodili ľudí na naše schôdzky.
Nerobili sme nič, čo sa nedalo zreprodukovať na javisku.
V L.A. sme hrali tretí album, the gray album...
HOVORÍ: DOUG YULE
...a Steve povedal: „Zmena plánov.
Zostaneme o týždeň dlhšie a vytvoríme album.“
Candy vraví
„Neznášam svoje telo
A všetko, čo od neho vyžaduje...
Z „Candy Says“ cítiť rozpor.
Spieva sa v nej: „Neznášam svoje telo
a všetko, čo od neho vyžaduje tento svet.“
A v pozadí hrá tichá príjemná hudba.
Vtedy sa zamyslíte: „O čo tam vlastne ide?“
Takýto je aj zvyšok celého tretieho albumu.
Cez moje plece
Čo myslíš, že uvidím
Nevedel som, že to budem spievať, až kým sme nespievali vokály
a on zaspieval jeden a ja som mal ten druhý.
Povedal: „Nie je vždy zábavné spievať. Je fajn uvoľniť sa,
hrať na gitare a nebyť hlavným spevákom.“
Pri tejto piesni som pôvodne počítal s tým,
že ju budem spievať vo svetle reflektorov v zlatom lamé oblečení.
Ale potom som sa začal obávať...
...či to budú akceptovať.
Preto sme využili Maureen.
Ak by neverili mne, jej určite.
Toto bude posledná skladba.
Volá sa „After Hours“.
Ak zavrieš dvere
Noc bude trvať navždy
Vynechaj slnečné svetlo
A pozdrav ničotu
Vydesilo ma to.
Nikdy som nespievala a povedala som, že to nedokážem.
Dokonca sme museli poslať Sterlinga
preč z miestnosti, lebo sa mi smial.
Už nikdy neuvidím deň
Povedala som Louovi, že to nebudem spievať, pokiaľ to nikto nebude chcieť.
Dúfala som v to.
Asi po dvoch šou, keď sme boli v Texase,
si to niekto vyžiadal a zvládla som to...
A pripime si na ničotu
Keď hrali Boston Tea Party a Maureen do toho spievala...
Ľudia, ktorí v tú noc neboli ich fanúšikmi,
mladiství delikventi sa pýtali: „Kto to je?
Nehrajú gitarové sólo Jimmyho Pagea. Čo je to za hlúposť?“
V tom zrazu vyšla na pódium Maureen Tuckerová
a zaspievala „Ak zavrieš dvere,“
a všetci... všetkých uchvátila.
Ďakujem.
Jenny povedala Že keď mala len päť rokov
Vôbec nič sa nedialo
Vždy, keď zapla rádio
Vôbec nič sa nedialo
Vôbec nič
Jedného rána si zapla Newyorskú stanicu
A nemohla uveriť tomu Čo počula
Tá nádherná, prenádherná hudba Ju rozhýbala
Život jej totižto Zachránil rokenrol
Aj napriek tým amputáciám
Ste mohli ísť von a zatancovať si Vďaka rokenrolovej stanici
- A všetko bolo v poriadku - Všetko bolo v poriadku
Ako povedala Jenny Keď mala asi päť rokov
Hej, viete Vôbec nič sa nedeje
Jediná vec, ktorú by som urobil znova, bola odmietnuť Loaded,
pokiaľ nemohla hrať Maureen.
Loaded sme nahrali asi v apríli 1970.
Nemohla som hrať, pretože som bola tehotná a nedočiahla som na bicie.
Sklamalo ma to, lebo tam podľa mňa bolo
veľa piesní, do ktorých by som sa hodila.
Bol to veľký rozdiel.
Maureen tam nehrala a Sterling bol...
Prestal za nami chodiť. V Loaded som hral často na gitare.
Muselo to byť pre neho frustrujúce.
Len tak hodiny sedieť
v kontrolnej miestnosti, kým niektorú malú časť prepracovávali.
Vedel som, že nahrávajú. Vedel som... Nikdy som nestretol Douga.
Ne...
No nech to už bolo akokoľvek, nebola to moja vec.
A Lou to dal jasne najavo.
Na úplnom začiatku boli skutočne jedineční.
Každý člen do kapely prispieval svojím jedinečným spôsobom.
Neskôr boli len bežnou rokenrolovou skupinou
a v ich čele bola geniálna, kreatívna osoba.
Lou mal kopu popových piesní.
A začínal nachádzať vlastný štýl.
HOVORÍ: TONY CONRAD
Pop ničil vyspelú kultúru. To priniesol Lou.
Prichádzalo to z Long Island.
Roztápalo to jej kryštalickú štruktúru a presne to sme chceli.
Stojím na kraji
V ruke mám kufor
Jack vo svojom korzete Jane vo svojej veste
A ja, ja som v rokenrolovej kapele
Jazdím v Stutz Bearcate, Jim
Vieš, boli to iné časy
Och, všetci básnici Študovali pravidlá rýmu
A tie slečny Gúľali očami
Milá Jane
Je úžasné, že môžeme pred verejnosťou hrať takéto veci.
Naozaj ma vzrušuje to, že to vzrušuje ich.
A Jane, je úradníčka
Nechceme nič dokázať, ani nič riešiť,
ani niečo povedať ostatným.
A keď Keď sa vrátia z práce domov
Vedel, že má talent.
Vedel, že je skvelý gitarista a pesničkár.
No my sme sa ani len nepribližovali k tomu, čo chcel dosiahnuť.
A dokelu... kedy by sa to podarilo?
Ale ktokoľvek, kto kedy mal srdce
Oh, neotočili by sa A nezlomili by ho
A ktokoľvek Kto bol kedy toho súčasťou
Oh, neotočili by ste sa A neprejavovali nenávisť
Milá Jane
Potom došlo k šou v Max's.
A zrazilo ho to na kolená.
Prichádza oceán
A vlny dole pri mori
Po piatich rokoch
hrali na poschodí baru Max's v oveľa menšom zložení.
A tie vlny, kde boli?
Penil a ledva to zvládal.
Vôbec si to neužíval.
Môžem z toho zošalieť
Chcel som sa vrátiť do školy.
Dostať sa preč od týchto vecí.
Asi nám to nechcel povedať.
Neutiekol, ale povedal nám to, keď sme prišli na letisko.
Povedal: „Nejdem s vami.“
Vraj to tak urobil preto,
lebo sa bál, že by ho prehovorili.
Mou plakal. Vlastne nie.
Povedal, že to bolo, akoby ho bodol do srdca.
...na zemi
Ktorá bola dole, pri mori
Musel som sa ísť na nich pozrieť do baru Max's.
Keď skončili, Lou sa vybral smerom k východu.
Povedal som: „Och, Lou.“ Rýchlo kráčal ďalej.
A potom niekto povedal: „Práve odišiel z kapely.“
Dole pri mori
Odišiel. Koniec. To... on... skončilo to.
Prichádza oceán a vlny
Dole pri brehu
Prichádza oceán
A vlny...
Keď odišiel z kapely, zostal bývať u rodičov
asi rok a pol.
Myslím, že sa snažil dať dokopy. Najmä svoju myseľ.
Mali sme problém s manažmentom.
Odišiel som dať sa dokopy.
Keď som chodil do školy, mama mi hovorila,
aby som chodil na hodiny písania, pretože sa k tomu môžem vrátiť.
Som lenivý syn Nikdy nič nedokončím
Skladajúci sa väčšinou z vody
A už sem
Prichádzajú vlny
Dole pri brehu
Žiarili tak jasno,
že žiadny priestor nedokázal pohltiť toľko svetla.
Vrchol kapely možno opísať len s využitím fyziky.
Prichádzajú vlny
Mali v sebe entropiu.
Prichádzajú vlny
Haló? Áno.
Volá Barbara.
Hej, deje sa niečo?
Super.
Nebuď hlúpa. Len sem niečo rýchlo prines.
Ešte sa porozprávame.
Páčia sa ti tam tie farby?
Sú zvláštne.
Sú to fotky či...
- Nie, sú to maľby. - Sú pekné.
Na jednej je The Velvet Underground.
Úžasné, že?
Naozaj to je úžasné.
Kto je ten prvý?
- Sterling. - Sterling.
To som si nevšimol.
Vídavaš ich?
Áno, minulý týždeň som videl Maureen.
Áno, je programátorka.
- Áno. Pracuje v továrni. - Čo...
- Nielen to. - Fakt?
IBM. Má dieťa.
Si v kontakte s Johnom? Johnom Calom?
Áno, minule sa mi ozval.
Čo... Je jasné, že stále píše, ale...
Pracuje pre spoločnosť Island Records a...
Pracuje pre nich? Nevedel som...
Pracoval pre Warner Brothers, no teraz je s Island.
ANDY WARHOL ZOMREL 22. 2. 1987 PO OPERÁCII.
Trvalo nám dostať sa sem.
MAL 58 ROKOV.
NICO ZOMRELA 18. 7. 1988 NA MOZGOVÉ KRVÁCANIE. MALA 49 ROKOV.
Ešte neviem, kam idem
STERLING MORRISON ZOMREL 30. 8. 1995 NA NON-HODGKINOV LYMFÓM.
Ak to dokážem
MAL 53 ROKOV.
Pokúsim sa o kráľovstvo
LOU ZOMREL 27. 10. 2013 NA OCHORENIE PEČENE. MAL 71 ROKOV.
Pretože vďaka tomu sa cítim ako muž Keď si do žíl vbodnem hrot
Och, vieš Nie všetko je rovnaké
Keď sa vznášam na úteku
Cítim sa ako Ježišov syn
A vlastne asi ani neviem
Ja
Neviem
Rozhodol som o pár veciach
Ale ja
Viem
Že sa posnažím poprieť vlastný život
Je to vtedy, keď začne prúdiť krv
Keď začne vytekať z kvapkadla
Keď sa blíži moja smrť
Nemôžete mi pomôcť
Vy nie Ani vy, milé dievčatá
S tými vašimi milými rečami
Všetci sa choďte poprechádzať
A vlastne asi ani neviem
PESNIČKÁR A AUTOR LOU REED
VYDAL AKO SÓLISTA 22 ALBUMOV A 9 ZO ŽIVÝCH VYSTÚPENÍ.
PESNIČKÁR A PRODUCENT JOHN CALE
VYDAL 16 ALBUMOV, 6 ZO ŽIVÝCH VYSTÚPENÍ A PRODUKOVAL 75 PLATNÍ.
STÁLE CHODÍ NA TURNÉ A ŽIJE V L.A.
HUDOBNÍK STERLING MORRISON ZÍSKAL DOKTORÁT
A STAL SA PROFESOROM STREDOVEKÝCH ŠTÚDIÍ V TEXASE.
PESNIČKÁRKA MAUREEN TUCKEROVÁ VYDALA 4 ALBUMY
AKO SÓLOVÁ UMELKYŇA. ŽIJE V JUŽNEJ GEORGII.
PESNIČKÁRKA A HUDOBNÍČKA NICO
VYDALA AKO SÓLISTKA 6 ALBUMOV.
HUDOBNÍK DOUG YULE VYDAL AKO SÓLISTA
1 ALBUM ZO ŽIVÉHO VYSTÚPENIA. ŽIJE V SEATTLI.
MERRILL, LOUVA SESTRA, JE PSYCHOTERAPEUTKA.
ŽIJE NA LONG ISLANDE V NEW YORKU.
LOUV PRIATEĽ ZO ŠKOLY A KAPELY, ALLAN HYMAN,
ŽIJE NA LONG ISLANDE V NEW YORKU.
SKLADATEĽ, FILOZOF, AUTOR A HUDOBNÍK HENRY FLYNT
ŽIJE V NEW YORK CITY.
LA MONTE YOUNG, SKLADATEĽ, AUTOR A ZAKLADATEĽ
THE ETERNAL MUSIC A THE DREAM SYNDICATE ŽIJE V NEW YORKU.
UMELKYŇA, HUDOBNÍČKA A ČLENKA YOUNGOVHO DIVADLA,
MARIAN ZAZEELAOVÁ, ŽIJE V NEW YORK CITY.
RICHARD MISHKIN, LOUOV PRIATEĽ ZO ŠKOLY A KAPELY, ŽIJE V NEW YORKU.
SHELLEY CORWINOVÁ, LOUVA PRIATEĽKA Z VYSOKEJ,
JE UMELKYŇA A ŽIJE V JUŽNEJ KALIFORNII.
DANNY FIELDS, HUDOBNÝ MANAŽÉR A NOVINÁR, ŽIJE V NEW YORKU A LONDÝNE.
AMY TAUBINOVÁ, HEREČKA A NÁVŠTEVNÍČKA TOVÁRNE V 60. ROKOCH,
JE FILMOVOU KRITIČKOU. ŽIJE V NEW YORKU.
TERRY PHILIPS, HUDOBNÍK A VEDÚCI PICKWICK RECORDS,
ŽIJE V NEW YORKU.
MARTHA MORRISONOVÁ, MANŽELKA STERLINGA, PRACOVALA NA UNIVERZITE VASSAR
A DNES ŽIJE V NEW YORKU.
MARY WORONOVÁ, WARHOLOVA SUPERSTAR, HEREČKA A AUTORKA, ŽIJE V L.A.
JACKSON BROWNIE, PESNIČKÁR, HUDOBNÍK A EKOLÓG,
ŽIJE V L.A.
JONATHAN RICHMAN, PESNIČKÁR, HUDOBNÍK A ZAKLADATEĽ THE MODERN LOVERS,
ŽIJE V SEVERNEJ KALIFORNII.
JOHN WATERS, FILMÁR, AUTOR, HEREC A UMELEC,
ŽIJE V BALTIMORE, SAN FRANCISCU A PROVINCETOWN.
JOSEPH FREEMAN, WARHOLOV ASISTENT V TOVÁRNI,
ŽIJE V NEW YORKU.
DELMORE SCHWARTZ BOL AUTOROM, BÁSNIKOM
A PROFESOROM KREATÍVNEHO PÍSANIA NA SYRACUSE.
TONY CONRAD BOL EXPERIMENTÁLNYM FILMÁROM, HUDOBNÍKOM
A SPOLU S LOUOM A JOHNOM BOL ČLENOM
THE THEATRE OF ETERNAL MUSIC A THE PRIMITIVES.
BILLY NAME (LINICH) BOL WARHOLOVÝM SPOLUPRACOVNÍKOM,
FOTOGRAFOM A SPRÁVCOM TOVÁRNE.
DAWIE BOWIE BOL PESNIČKÁROM, HUDOBNÍKOM, HERCOM
A PRODUCENTOM LOUOVHO PRELOMOVÉHO ALBUMU TRANSFORMER.
NA POČESŤ JONASA MEKASA, FILMÁRA, UMELCA A ZAKLADATEĽA
FILMOVÉHO ARCHÍVU ANTHYLOGY FILM ARCHIVES,
KTORÝ SA CELÝ ŽIVOT VENOVAL AMERICKEJ AVANTGARDNEJ KINEMATOGRAFII.
Aké oblečenie By si malo to dievča, chúďa, obliecť
Na všetky zajtrajšie párty?
Obnosené šaty Ktovie skadiaľ
Na všetky zajtrajšie párty
A kam pôjde A čo urobí
Keď bude čas polnoci?
Zase sa raz zmení Na nedeľného klauna
Plačúceho za dverami
Aké oblečenie By si malo to dievča, chúďa, obliecť
Na všetky zajtrajšie párty?
Prečo hodváb a bielizeň Zo včerajších rób
Na všetky zajtrajšie párty?
A čo urobí So štvrtkovými handrami
Keď bude pondelok?
Zase sa raz zmení Na nedeľného klauna
Plačúceho za dverami
Aké oblečenie By si malo to dievča, chúďa, obliecť
Na všetky zajtrajšie párty?
Namiesto štvrtkového dievčaťa Tu je nedeľný klaun
Za ktorým nikto nebude smútiť
Pošpinený závoj A obnosené šaty
Z handier a hodvábu, šaty
Hodné tej, ktorá sedí a plače
Na všetky zajtrajšie párty
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová