Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎NETFLIX ȘI FOX 2000 PICTURES PREZINTĂ
‎LUNI
‎Ce mănânci?
‎- Ghicește! ‎- Nu pot.
‎- ‎Pun pariu că poți. ‎- Cum să ghicesc?
‎- Ce zi e azi? ‎- Luni.
‎Duminică e seara de pizza. ‎Mănânci ce a mai rămas.
‎Trimite-l pe tata să-ți ia un dovleac.
‎E acea perioadă a anului. ‎Au umplut cartierul.
‎- Bine. ‎- În regulă.
‎Dă-mi-l pe tati la telefon.
‎O livrare!
‎Tati!
‎- Bună, duro! ‎- Bună!
‎Spune-mi ceva frumos.
‎Ceva frumos.
‎- Aveai dreptate cu cei de la 101. ‎- Cum așa?
‎Se poartă ca niște albi tipici.
‎S-a ales praful de cartier.
‎- Cine se mută după o zi de zugrăvit? ‎- Casa arată bine, așa ai zis.
‎Aș vrea să fii aici.
‎- ‎Pe cine ajută să spui asta? ‎- Pot să mă chinui, dacă vreau.
‎N-ai decât.
‎Ai un singur ascultător. Eu nu joc.
‎Spune-mi să ies din casă.
‎Ce-ar fi să fie azi ziua ‎în care ieși din casă?
‎Ce se mai aude prin cartier?
‎Ce-a pățit câinele care lătra?
‎- Credeam că o să vorbim despre tratament. ‎- Ajungem și la asta.
‎Vrei să iei loc?
‎- S-a rezolvat? ‎- Cu câinele?
‎Cred că l-au băgat în casă.
‎- Ai sunat să faci reclamație? ‎- David m-a convins să renunț.
‎E mai neplăcut pentru el. ‎Jos se aude mai tare.
‎Așa că… probabil că a vorbit cu cineva.
‎O rezolvare amiabilă.
‎E a doua ședință în care faci asta.
‎În care întreb de cartier?
‎Te deranjează?
‎Nu știu ce urmărești.
‎Și grupul de rugăciuni?
‎Se descurcă.
‎Oare ei știu că-i urmărești?
‎Despre asta vrei să vorbim?
‎Dar cei de la 101?
‎Se pare că s-au mutat deja. Cât au plătit?
‎Cinci milioane și jumătate. Cereau șase.
‎- Cine sunt? ‎- Familia Russell.
‎Alistair și Jane. ‎Agenta zice că-s din Boston.
‎De unde au bani?
‎Cică el e bancher, ‎dar nu apare mai nimic despre ei online.
‎Sigur afli tu ceva.
‎Ce dracu', Karl?
‎Curiozitatea e dovada ‎unei scăderi a intensității depresiei.
‎Cei care-și spionează vecinii ‎nu se sinucid?
‎Să încercăm altceva.
‎Cei cu tendințe sinucigașe ‎nu mai pot glumi despre asta.
‎O să fac o analiză ‎cu dr. Kenner săptămâna asta.
‎Cum n-am reușit să te conving să ieși ‎în ultimele zece luni,
‎o să se întrebe de ce sunt optimist.
‎Să vorbim despre Elevan.
‎Acum, c-ai mai lăsat băutura, ‎ce spui despre efectele secundare?
‎Cred că exagerezi.
‎Am fost psiholog 15 ani. ‎Recunosc o amenințare când o aud.
‎E de partea ta, duro. ‎Datorită lui încă mai trăiești.
‎Nu e terapie dacă simți un cuțit în spate.
‎Vine negreșit în fiecare săptămână. ‎Ți-a fost mereu alături.
‎Nu, îi place să mă controleze.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Ai citit despre Elevan? ‎Uite ce efecte secundare!
‎- Știu că n-ai voie să bei când îl iei. ‎- Așa îți spun mereu.
‎Rahat!
‎Da?
‎Locuiesc vizavi.
‎Și?
‎Mama m-a rugat să vă dau asta.
‎Îmi pare rău.
‎- Nu sunt pregătită să primesc oaspeți. ‎- Bine.
‎Ce aș putea face cu asta?
‎Poți să…
‎împingi ușa.
‎- Bună ziua! Eu sunt Ethan. ‎- Da.
‎Bună! Anna.
‎- Locuiesc vizavi. ‎- Da.
‎Scuze, știu că nu primiți oaspeți.
‎E în regulă, ‎doar că m-ai luat prin surprindere.
‎Nu sunt oaspete. ‎Sunt mai degrabă un vecin.
‎Îmi place levănțica.
‎Mama m-a rugat să v-o dau ‎cu câteva zile în urmă.
‎Cred că eu trebuia ‎să vă dau vouă un cadou…
‎de bun venit în cartier.
‎Îmi place limba pisicilor.
‎Îmi pare rău că nu-s batoane de pește.
‎Te place.
‎Nu.
‎Îți place noua voastră casă?
‎Mi-e dor de cea veche, ‎dar a trebuit să plecăm din Boston.
‎Sunt ai dv.?
‎Familia mea? Da.
‎Sunt acasă?
‎Nu, nu locuiesc aici. Ne-am despărțit.
‎Ea câți ani are?
‎Opt.
‎Tu câți ani ai?
‎Fac 16 ani peste șase luni.
‎Cinci luni.
‎Cu ce vă ocupați?
‎Sunt psiholog. Lucrez cu copii.
‎Serios?
‎Serios.
‎- Interesant! ‎- De ce?
‎E mai interesant ‎decât dacă ați lucra la Taco Bell.
‎- De ce au copiii nevoie de psiholog? ‎- Nu știi de ce ar avea nevoie?
‎Adică… sunt sigur că au nevoie, dar de ce?
‎De ce au nevoie de psiholog ‎copiii cu care lucrați?
‎Din tot felul de motive.
‎Atacuri armate în școli sau tortură?
‎Nu neapărat așa dramatic.
‎Unii sunt depresivi, ‎alții suferă de anxietate,
‎alții nu se pot adapta într-un loc nou.
‎Din camera mea se vede casa dv.
‎Adică… în mod normal.
‎Acum, îl văd pe tata din casa dv.
‎Ești bine?
‎Da.
‎Sigur?
‎N-am nimic, doar…
‎Hei!
‎Poți vorbi cu mine.
‎Nu cunosc pe nimeni aici.
‎Mă cunoști pe mine.
‎Nu prea.
‎- Ai putea să mă cunoști. ‎- Serios?
‎Putem fi prieteni?
‎Sigur.
‎Aveți multe filme.
‎Soțul meu zice că am prea multe.
‎Parcă erați despărțiți.
‎Încă e soțul meu, dar ai dreptate.
‎Poți împrumuta orice.
‎Tata e dictator în privința televizorului.
‎Pa, Punch!
‎Îmi pare rău că sunt alergic la tine.
‎De ce n-ai spus?
‎Nu voiam să-l jignesc.
‎Nu e așa sensibil.
‎Bine.
‎- În regulă. ‎- Vizionare plăcută!
‎Mulțumesc.
‎- Ne mai vedem? ‎- Da, ne mai vedem.
‎…într-o comunitate rustică, ‎unde bunele maniere lipsesc…
‎Sau suferi de obișnuita amăgire feminină
‎că simplul fapt că ești femeie te scutește ‎de regulile comportării civilizate.
‎Comportare.
‎Poate că amândouă.
‎Poate, dar uite ce voiam să-ți arăt…
‎MARȚI
‎Mă duc în Brooklyn.
‎- Vrei să te ajut cu ceva? ‎- Nu, mersi, mă descurc.
‎Sigur? Nu vrei să duc gunoiul?
‎- Bine. Dacă tot ești aici… ‎- Bine.
‎David, ești chiriașul meu de trei luni. ‎Nu trebuie să fii așa oficial.
‎- Poți veni pe scările de la subsol. ‎- Nu vreau să te sperii.
‎E întuneric aici. S-au ars becurile?
‎- Îmi place obscuritatea. ‎- Bine.
‎Azi e Halloweenul.
‎Cum facem să nu ieși?
‎Vrei să cumpăr bomboane?
‎Nu împart bomboane. ‎Sting lumina și mă prefac că nu-s acasă.
‎Am putea umple un coș cu bomboane ‎și să-l lăsăm pe verandă.
‎Orice copil ar lua toate bomboanele, ‎cu tot cu coș.
‎Atunci, să punem mere. ‎Copiii n-o să ia merele.
‎Atunci, ce rost are?
‎Da, bine.
‎- Distracție plăcută! ‎- Sigur. Halloween fericit!
‎Adu-ți aminte de copilărie.
‎A fost o perioadă fericită? ‎Pe cine cunoșteai?
‎Sunt tulburat, dar…
‎nu văd ce e.
‎N-are rost.
‎Ai locuit undeva. Ai avut mamă. ‎Ai fost iubit, aveai prieteni.
‎Da.
‎Plecați de lângă casa mea!
‎- Acolo! Pe ea! ‎- Hei!
‎- Asta e casa mea! ‎- Pe ea!
‎Hei! Trebuie să mă convingi ‎că n-ai nevoie să chem salvarea.
‎Nu face asta.
‎Știi cine ești? Știi ce zi e azi?
‎Da, sunt Anna. E Halloweenul.
‎Câte degete vezi?
‎- Trei. ‎- Bine.
‎Ești teafără. O să-ți revii.
‎Ajută să respiri adânc.
‎Mă duceam vizavi, ‎când golanii ăia au aruncat cu ouă
‎și ai căzut rău de tot.
‎Ești Jane Russell.
‎De ce spui asta?
‎Fiul tău a venit pe aici. Ethan.
‎Ridică-te! În caz că ai o comoție.
‎Doamne! Ce întuneric e aici! Leșini des?
‎N-am leșinat.
‎Seamănă cu leșinul.
‎Nu pot să ies din casă.
‎N-ai ieșit.
‎Sufăr atacuri de panică.
‎Toți avem așa ceva. ‎Poftim! Ia niște coniac.
‎Sunt agorafobă.
‎Nu pot să ies din casă.
‎Ești blocată în casa asta oribilă.
‎Nu mi-ar plăcea să fiu blocată ‎într-o casă atât de oribilă.
‎Soțul tău se aude?
‎E chiriașul meu. Locuiește la subsol.
‎Ce faci toată ziua? Muncești?
‎Doamne, ce băgăcioasă sunt!
‎Mai bine plec.
‎- Vrei să plec? ‎- Nu.
‎Nu, e în regulă. Mă simt bine.
‎Consiliez oameni.
‎Consiliezi oameni?
‎Ești psiholog!
‎Ce surpriză!
‎- Ești căsătorită? ‎- Ne-am despărțit.
‎Ai copii?
‎Fiica mea, Olivia, stă cu tatăl ei.
‎- Trebuie să fie greu. ‎- Da.
‎Da. E greu să fii departe de copil.
‎Vorbesc cu ei zilnic.
‎Da, dar…
‎E altceva când stai cu ei, nu?
‎Mai ia o gură!
‎- Tu vrei să ieși? ‎- Am un psiholog.
‎Bine. Am înțeles. Scuze.
‎- E o decizie înțeleaptă. ‎- Da.
‎Înțeleg.
‎Da.
‎Am încercat să ies cu o umbrelă.
‎N-am reușit încă.
‎O să reușești. Găsești tu o soluție.
‎Nu te întreb cum ai ajuns așa.
‎- Așa, cum? ‎- Agorafobă.
‎Sufăr de anxietate. ‎E o tulburare de anxietate.
‎Punch.
‎- Deci… ‎- Punch!
‎De aia ai toate pastilele astea?
‎Asta ce efect are? Cea roz care…
‎E Inderal.
‎- E beta-blocant. ‎- De unde știi?
‎Scrie pe flacon.
‎Sunt sigură că n-ai voie ‎să le iei cu alcool.
‎Mulțumesc pentru lumânare.
‎Ethan a adus-o. Mulțumesc.
‎Bine. Schimbare de subiect.
‎Cred că mi-am sucit gâtul.
‎E de treabă.
‎- Uite. ‎- Ce drăgălaș!
‎Da. E băiețelul meu. Bebelușul meu.
‎Când ai un copil, spui că e al tău.
‎De parcă ți-ar aparține.
‎Dar nu asta simți.
‎- Tu le aparții lor. ‎- Exact.
‎Tu le aparții lor și poate ‎că n-ai aparținut nimănui înainte.
‎Poate ai crezut că le aparții părinților. ‎Dar ai crescut.
‎Sigur nu-i aparțineai soțului tău. ‎Iar, când apare copilul, te cucerește.
‎Nu era nevoie să-ți spun asta.
‎Îmi plac cerceii tăi.
‎Mulțumesc. I-am primit cadou ‎de la un fost iubit.
‎Soțul tău nu e deranjat?
‎Mă îndoiesc că știe.
‎Are probleme cu încrederea.
‎De ce?
‎- Nu știu. ‎- Nu știi?
‎Nu. Haide… Nu știu.
‎Cine știe de ce e așa?
‎E un om bun, un tată bun. Dar e…
‎E înțepat, obsedat de control și…
‎Am și eu problemele mele,
‎dar încerc să le rezolv și le pot stăpâni.
‎Uneori trebuie să intervin între ei și…
‎Îmi fac griji pentru Ethan, ‎pentru că e sensibil.
‎Familiile. Sunt complicate.
‎De ce e familia ta complicată?
‎Uite.
‎- Fantastic! ‎- Da. O creație originală Jane Russell.
‎- Vezi cum am schimbat subiectul? ‎- Da.
‎Nu știi cu cine te pui.
‎Te provoc…
‎Alo?
‎Sunt Alistair Russell. ‎Ne-am mutat vizavi, la numărul 101.
‎Împinge ușa.
‎Scuze de deranj. Voiam doar să știu…
‎Sunt curios dacă vreun membru ‎al familiei mele te-a vizitat azi.
‎Nu.
‎Nu, am fost singură.
‎Bine, mulțumesc.
‎Scuze de deranj.
‎Mulțumește-i soției pentru lumânare.
‎A adus-o Ethan acum câteva zile.
‎Bine.
‎MIERCURI
‎Ce urgență aveți?
‎Cred că e cineva în casa mea.
‎- Care e adresa? ‎- Strada 121 Vest, numărul 104.
‎- Hei! ‎- Scuze.
‎- Sunt eu, David. ‎- ‎Dnă, sunteți bine?
‎- Da. Iertați-mă. ‎- Doamnă?
‎Da, îl cunosc. ‎A fost alarmă falsă. Îmi pare rău.
‎Am sunat acum jumătate de oră.
‎Și am curățat ouăle de pe verandă.
‎Ce cauți?
‎Un vecin m-a rugat să-l ajut să deschidă ‎niște cutii, să depoziteze ceva.
‎M-am gândit că ai un cutter.
‎Acum ești meseriaș? Parcă erai cantautor.
‎De asta sunt meseriaș.
‎- Știi că ai mucegai? ‎- Da.
‎David, treci în casă!
‎David?
‎Rahat!
‎Trebuie să izoleze acoperișul ‎un profesionist, e periculos.
‎O să chem pe cineva.
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎Cu cine lucrai vizavi?
‎Cu Russell.
‎Îl cunoști?
‎- Cum te-a găsit? ‎- Am pus anunțuri.
‎Nu!
‎Alistair Russell. Strada 121 Vest.
‎- E locuință? ‎- Da.
‎Tastați unu să vi se trimită numărul.
‎Doamne!
‎Alo?
‎- Ethan? Sunt Anna, de vizavi. ‎- Bună!
‎Se întâmplă ceva acolo? Am auzit un țipăt.
‎Nu, totul e în regulă.
‎Am auzit pe cineva țipând. Tu erai?
‎Nu. Totul e în regulă.
‎Te simți bine?
‎El… E-n regulă…
‎Ai nevoie de ajutor…
‎NUMĂR NECUNOSCUT
‎- Alo? ‎- Da?
‎M-ați sunat?
‎Sunt Anna Fox, de vizavi.
‎Da?
‎Tocmai am auzit pe cineva țipând ‎și voiam să verific…
‎Ce ați auzit?
‎Un țipăt. Un pic mai devreme.
‎Un țipăt?
‎Da, din casa dv.
‎Suntem doar eu și fiul meu în casă. ‎Și noi n-am țipat.
‎Am auzit…
‎Bună, sunt David. Nu sunt acasă.
‎Lăsați un mesaj și încerc să vă sun.
‎David?
‎Ce e?
‎- Ai auzit țipătul de vizavi? ‎- Nu.
‎- S-a auzit acum cinci minute. ‎- Ascultam muzică.
‎- N-ai auzit pe nimeni țipând? ‎- Nu.
‎Îmi pare rău.
‎Intră.
‎Vrei să-ți dau ceva să mănânci?
‎- Nu, sunt bine. ‎- Chiar?
‎Ethan, ce se întâmplă acolo?
‎Nu e un om rău.
‎E stresat. Se adună în el ‎și trebuie să se elibereze.
‎- E în regulă. ‎- Ba nu e. Nu mai spune asta.
‎E evident că nu e.
‎Trebuie să mă duc acasă. ‎Nu trebuia să vin. Scuze, dar…
‎Nu, stai!
‎- Îmi pare rău. ‎- Nu-i nimic.
‎De ce te porți așa frumos cu mine?
‎Copiii trebuie protejați.
‎Scuze. E de la pisică.
‎Ia numărul meu de telefon.
‎Mama ta e bine?
‎Cred că da.
‎- Trebuie să fie de partea lui. ‎- Bine.
‎Uite ce e…
‎Ethan…
‎Uite, orice s-ar întâmpla acolo,
‎oricât de rău ar fi, ‎aici ești în siguranță.
‎Poți să vii oricând aici.
‎- Oricând. ‎- Da.
‎Nu știi niciodată ‎care e decizia cea mai bună.
‎JOI
‎La Protecția Copilului ‎nu mă cred pe cuvânt.
‎- Un sfat? ‎- Nu.
‎Nu te mai uita în casele oamenilor.
‎Karl încurajează curiozitatea.
‎Tu ziceai că-i place să te controleze.
‎Iar tu ai spus că putem vorbi oricând.
‎- ‎E totul în regulă, Anna? ‎- Ce e?
‎Mi-ai lăsat un mesaj.
‎Nu cred.
‎Dacă aș ști să-mi folosesc telefonul, ‎ți l-aș pune.
‎Ce faci?
‎Mă uit cum pleacă David.
‎Pare distractiv, nu?
‎Parcă ar evada.
‎O să-ți dau alt număr de telefon.
‎Nu-mi place să-ți ratez apelurile ‎chiar când modificăm tratamentul.
‎Javră.
‎De asta mergi la procese?
‎Nu. Dar cazul tău semăna ‎cu al tatălui meu.
‎Știu că nu mi-a ucis…
‎Ai fost rea.
‎E 21:50. Și…
‎Mersi.
‎Nu te uita în casele oamenilor, Punch!
‎O să-ți fac niște injecții ‎care o să-ți înghețe fața.
‎Închide ochii!
‎O să fie bine, Vincent. O să fie bine.
‎Ține-ți respirația, ține pumnii.
‎Unde mi-e telefonul?
‎Unde mi-e telefonul? Refă-ți pașii!
‎Unde ești?
‎Fără milă, Jane!
‎Închide ochii, vei fi bine.
‎Unde mi-e telefonul?
‎David?
‎- Ce urgență aveți? ‎- ‎Vecina mea a fost înjunghiată.
‎Liniștiți-vă! Cum vă numiți, unde sunteți?
‎Sunt Anna Fox. Anna.
‎Și unde sunteți?
‎Strada 121 Vest, nr. 104.
‎- ‎Ați spus 121? ‎- 121. Da.
‎Vecina dv. a fost înjunghiată?
‎El tocmai a stins lumina.
‎Unde e vecina dv.?
‎- E vizavi. Eu… ‎- Aveți adresa?
‎Da. Strada 124 Vest, nr. 104.
‎Stați puțin, ați spus „strada 124”?
‎Strada 121!
‎Am trimis ajutoare, dnă.
‎- ‎Trebuie să vă liniștiți. ‎- Bine.
‎- ‎Sunteți cu vecina dv. acum? ‎- E vizavi.
‎V-am mai spus asta. Nu mă ascultați!
‎Anna! Doamnă! ‎Anna, tu ți-ai înjunghiat vecina?
‎Ajutor!
‎Jane! Vin, Jane!
‎Vin, Jane. Vin.
‎Vin, Jane.
‎Bună ziua.
‎Detectiv Little, poliția din New York. ‎Pot să vă întreb câte ceva?
‎Ce căutați în casa mea?
‎Am înțeles că aveți un chiriaș.
‎- E acasă? ‎- Nu știu.
‎- Ea e fiica dv.? ‎- E aici?
‎E cu tatăl ei. Ce a pățit Jane?
‎Bună.
‎- Ce-i asta? ‎- Vă simțiți bine?
‎Ce caută el aici?
‎Dl Russell crede că ați greșit…
‎Nici n-o cunoști pe soția mea.
‎M-a ajutat într-o seară. Am stat împreună.
‎Nu cred.
‎De fapt, el a venit aici s-o caute.
‎Îmi căutam fiul, nu soția, ‎și mi-ai spus că nu fusese nimeni aici.
‎Am mințit. Am jucat gin cu ea.
‎- De ce ai minți în privința asta? ‎- Chiar așa.
‎Mă temeam că o s-o pedepsești.
‎- Pentru că a jucat gin? ‎- Nu contează.
‎Ideea e că nu s-a întâmplat nimic.
‎- Nu! Știu ce am văzut! ‎- Nimeni n-a pățit nimic.
‎Am apropiat cu aparatul foto.
‎- Ați făcut o poză? ‎- Nu!
‎Tocmai a admis că ne spionează.
‎- Vă rog… ‎- De ce n-ați făcut o poză?
‎Important e că toată lumea e teafără, da?
‎Atunci, ea unde e?
‎Unde e Jane?
‎Îmi cer scuze, nu ne-am cunoscut.
‎Sunt Jane Russell.
‎Ea nu e Jane.
‎Pe cuvânt că sunt.
‎Nu ești Jane. Nu e ea. O cunosc pe Jane. ‎A fost în casa mea.
‎E absurd.
‎- Ea e Jane Russell. ‎- Chemați-l pe Ethan.
‎Vă simțiți bine, dnă dr. Fox?
‎Spune-le.
‎N-ați cunoscut-o pe mama.
‎A fost distractiv.
‎Ne vedem la cheful cartierului.
‎Ați sunat ieri la urgențe, ‎spunând că e un intrus în casă?
‎Nu. Adică da,
‎dar aceea a fost o greșeală. Asta…
‎E o infracțiune să faceți plângeri false.
‎Mulțumesc, dnă detectiv.
‎Pot să vă las singură, dnă dr. Fox?
‎Dacă aveți nevoie de ceva, sunați-mă. ‎La orice oră.
‎Am patru copii. Nu dorm.
‎Numai bine, dnă dr. Fox!
‎De ce n-ai făcut o poză?
‎Încercam să o ajut, ‎nu să imortalizez clipa.
‎- ‎Și tu te îndoiești? ‎- Sunt de partea ta.
‎Nu pare.
‎E de înțeles că nu te-au crezut.
‎- ‎Din cauza pozei? ‎- Din cauza sănătății.
‎Și nu știu dacă te faci bine.
‎VINERI
‎CĂUTARE - JANE RUSSELL
‎SOȚIA LUI ALISTAIR RUSSELL
‎DIRECTOR GENERAL LA ATKINSON
‎Atkinson, New York.
‎Bună! Încerc să dau de Alistair Russell.
‎- Shelly la telefon. ‎- Bună, Shelly!
‎Încerc să dau de Alistair Russell, ‎iar Joan mi-a zis să vorbesc cu tine.
‎- Nu lucrează aici. ‎- Se transferase în Manhattan.
‎Da, dar nu la noi.
‎A renunțat la Atkinson?
‎Sunați la Boston. ‎Eu nu am multe informații.
‎Cred că s-a transferat de curând.
‎Sunați mai bine la Boston.
‎CĂUTARE AVANSATĂ
‎„Am inima frântă,
‎dar Pam a primit la înmormântare
‎numeroase scrisori și mesaje ‎din partea colegilor de la Atkinson.”
‎„Mulțumesc, Alistair Russell.”
‎„Mulțumesc, Alistair Russell”?
‎Pamela Nazin.
‎FEMEIE GĂSITĂ MOARTĂ ÎN BROOKLINE
‎„Pamela Nazin, 47 de ani, ‎director la Atkinson Group, în Boston,
‎a fost găsită moartă joi-dimineață
‎în parcarea…”
‎Steve Runyan. Spuneți.
‎Bună, Steve! Sunt Carol,
‎și sun ca să verific informațiile ‎de pe o poliță de asigurare.
‎- Bine. ‎- Lucrezi la Resurse Umane?
‎Nu avem la Boston. E o filială mică.
‎Sunați la New York.
‎Bine, dar ei au sugerat să sun la voi.
‎Pentru ce angajată?
‎E Inderal.
‎Pamela Nazin.
‎„Autoritățile cred că dra Nazin a căzut
‎de la balcon apartamentului ‎de la etajul șase.”
‎Îmi pare rău.
‎Nu, e în regulă. ‎Am cunoscut-o, poate vă sunt de folos.
‎Ce poziție avea?
‎Cred că era asistentă.
‎Asistenta cui?
‎A șefului ei. Alistair Russell.
‎El mai lucrează în firmă?
‎De ce întrebați asta?
‎Am o adresă aici. ‎Știu că s-a transferat în Manhattan.
‎Da.
‎Știu că s-a mutat la scurt timp ‎după decesul drei Nazin.
‎Dacă știți asta, de ce întrebați?
‎Doar… În asemenea cazuri, vrem…
‎Avem întrebări despre cauza morții.
‎Dați-mi numărul dv. și vă sun mai târziu.
‎Da. E băiețelul meu.
‎Când ai un copil, spui că e al tău.
‎De parcă ți-ar aparține.
‎David?
‎SE SOLICITĂ RĂSPUNS URGENT
‎COMISIA DE ELIBERĂRI CONDIȚIONATE
‎Ce… Ce faci?
‎Iisuse!
‎- Te căutam. ‎- Ce-i asta?
‎Verificai corespondența?
‎- Îmi pare rău. ‎- Incredibil!
‎Am bătut. Voiam să te întreb ceva.
‎Ce anume? Sunt aici, care-i întrebarea?
‎Jane.
‎Ai cunoscut-o pe femeia de vizavi?
‎- Jane? ‎- Jane Russell.
‎- Nu. ‎- Ai lucrat cu ei.
‎Am lucrat pentru dl Russell. ‎Nu i-am cunoscut soția.
‎Acum sunt și curierul tău?
‎Pune mâna pe telefon și sună-l!
‎Sau mai bine du-te până vizavi. Nu?
‎- Pari foarte supărat. ‎- Oare de ce, Anna?
‎Am probleme cu eliberarea.
‎Vrei s-o citești? Poftim!
‎- Era pe jos. ‎- Am încălcat condițiile.
‎Trebuia să fiu ‎în Springfield, Massachusetts.
‎- Bine. ‎- Nu e bine!
‎A fost o încăierare.
‎Eram în locul și la momentul nepotrivit, ‎am fost atacat și am reacționat!
‎Doamne!
‎N-ar fi trebuit să cobor.
‎Încerc să găsesc o soluție.
‎Mă duc diseară în Connecticut, ‎vorbesc cu cineva.
‎- Bine. ‎- O s-o rezolv.
‎Ce-ar fi să ne prefacem că n-a fost nimic?
‎Suntem în regulă, nu?
‎Da.
‎Lasă-mă două zile, să rezolv problema.
‎David, haide, să mergem!
‎Ia-mă de-aici!
‎Cred că știi cine sunt.
‎Nu ne mai supraveghea casa, ‎altfel, chem poliția.
‎Nu ne mai supraveghea casa, ‎altfel, chem poliția...
‎Punch?
‎SÂMBĂTĂ
‎Punch.
‎David?
‎Punch?
‎Hei, ce faci aici?
‎Bietul de tine, ‎ai stat aici toată noaptea.
‎Cum ai ajuns aici?
‎Îmi plac cerceii tăi.
‎Mulțumesc. I-am primit cadou ‎de la un fost iubit.
‎- Acum nu vrei să vorbești? ‎- Sunt ocupată.
‎- Dacă nu pot spune ce cred… ‎- N-am halucinații.
‎Gândește-te, duro!
‎Întâi, băiatul, apoi, crima de vizavi.
‎Acum mai e o femeie în Boston,
‎un cercel și David, ‎care ți-a plăcut mereu.
‎- Gata? ‎- Iar tu ești în mijloc…
‎- Nu. ‎- …plină de pastile.
‎Du-te-n mă-ta!
‎N-ai ce să descoperi și o știi.
‎- Vezi-ți de viață. ‎- Nu pot.
‎- De ce? ‎- Nu știu, nu sunt făcută așa‎.
‎Crede-mă, aș vrea să pot, dar nu pot.
‎Ceilalți își pot vedea de viață. ‎Eu nu pot.
‎Unde e mama ta?
‎Încetează!
‎Ethan! De ce mă minți?
‎- Nu mai țipa pe stradă! ‎- Nu pot să te ajut, dacă…
‎- N-ai cunoscut-o pe mama. ‎- Minți, știi bine.
‎- Ești derutată. ‎- Nu, știu ce am văzut.
‎- Ba nu. Te înșeli. ‎- Știu ce am văzut!
‎- Te înșeli! ‎- Am vorbit despre tine.
‎- Ea mi-a zis. ‎- Nu-mi face asta!
‎De ce minți pentru el?
‎Ethan… de ce îl protejezi?
‎Nu pot să-ți spun.
‎Du-te acasă!
‎Nu poți să-l pălmuiești!
‎Am îndurat multe cu toții, ‎dar treaba asta…
‎se oprește acum!
‎Relația ta cu Ethan e nepotrivită.
‎E un tânăr bărbat! E…
‎E un băiat! Are 15 ani și jumătate, ‎iar tu ești o femeie matură!
‎Și ești nebună de legat!
‎- Chem poliția. ‎- N-ai decât.
‎Hai! O să le facă plăcere să te audă,
‎o bețivă izolată, ‎plină de pastile, cu o pisică.
‎Tu…
‎Te joci cu familia nepotrivită!
‎Nu te mai apropia de fiul meu!
‎Te rog.
‎DUMINICĂ
‎Aici ești tu și aici e pisicuța ta.
‎Cu năsucul ei. Și toate florile frumoase.
‎E frumos. E plin de speranță.
‎GHICEȘTECINEANNA@GMAIL.COM ‎FĂRĂ SUBIECT
‎Ai ceva la picior?
‎Ai ceva acolo?
‎Punch, ce e?
‎E-n regulă.
‎Nu știți cine v-a trimis asta?
‎Nu. Doar chiriașul meu, David, are cheia.
‎- El unde e? ‎- Nu știu.
‎Aveți probleme cu David?
‎- Nu. Adică… ‎- Nu e nimic aici.
‎Vedeți? E liber.
‎- Puteți urmări e-mailul? ‎- Să-l urmărim?
‎- Sau să-l depistați. ‎- Nu e posibil.
‎Poate v-ați trimis singură poza.
‎- Dormeam! ‎- Sau așa voiați să păreți.
‎Dormeam! Ce naiba?
‎Dnă dr. Fox, nu sunt urme ‎că ar fi fost cineva aici.
‎- N-a dispărut nimic. ‎- Ușile sunt întregi.
‎Cineva a fost în casa mea. ‎V-am dat dovezi.
‎A sunat la firma mea, în Boston! ‎Știați asta?
‎- M-a sunat acasă! ‎- Dle Russell, vă rog!
‎- De ce ai fost concediat? ‎- Ne spionează!
‎- Mi-a ademenit fiul în casa ei. ‎- E agresiv.
‎- Îmi hărțuiește fiul. ‎- L-am văzut lovindu-și fiul.
‎Are halucinații.
‎Ethan și Jane mi-au spus, ‎l-am văzut și eu.
‎Ea e Jane!
‎Ești bețivă și drogată, ai inventat tot.
‎Aproape că mă convinseseși, ‎dar am găsit ăsta.
‎- Ce-i ăsta? ‎- Un desen făcut și semnat de soția ta.
‎Și spui că am halucinații, nenorocitule!
‎Hei!
‎Sunteți dv.
‎A fost aici. Asta o dovedește.
‎Nu dovedește nimic! Doar că ești nebună.
‎Ce se întâmplă?
‎Ușa era deschisă.
‎- Tu cine ești? ‎- Locuiesc la subsol.
‎E chiriașul meu. David.
‎Ai un nume de familie?
‎Nu, doar David. Ca Sting.
‎Îl cheamă Winters.
‎De fapt, mă cheamă Winter.
‎Unde ai fost azi-noapte?
‎În Connecticut, cu treabă. De ce?
‎Cineva a pozat-o pe dr. Fox dormind ‎în jurul orei 2:00
‎și i-a trimis poza pe e-mail.
‎- A intrat cineva? ‎- De unde știm că a fost azi-noapte?
‎Poate confirma cineva că erai acolo?
‎Da. Doamna cu care am fost.
‎Vreau numărul ei.
‎Puteți s-o sunați. O cheamă Elizabeth.
‎Dr. Fox zice că o femeie ‎a fost atacată în casa dlui Russell.
‎Știi ceva despre asta?
‎- Nu. ‎- Ai cunoscut-o pe dna Russell?
‎Nu.
‎Cercelul ei e pe noptiera ta. ‎Cel cu trandafirul?
‎Cercelul lui Jane Russell.
‎Ce căutați în dormitorul chiriașului?
‎Are probleme cu respectarea intimității.
‎Ca să vezi!
‎Cercelul e al unei femei ‎pe care am cunoscut-o.
‎Cine e această femeie?
‎O cheamă Katherine. A rămas peste noapte ‎săptămâna trecută.
‎- Mi-ai luat un cutter. ‎- Mi l-ai împrumutat tu.
‎Are dreptate. A fost în Darien azi-noapte.
‎A fost la închisoare pentru violență.
‎N-ar trebui să fie la New York.
‎A fost în casa ei. Sigur a cunoscut-o.
‎Cercelul ei era pe noptiera lui,
‎a împrumutat un cuțit de la mine ‎și a făcut pușcărie.
‎Iar el a fost concediat.
‎Asistenta lui a murit.
‎M-a amenințat, în casa mea.
‎Își bate copilul.
‎Sunt psiholog de copii.
‎Știu să identific un copil în pericol, ‎o victimă a abuzurilor.
‎L-am văzut pe Alistair pălmuindu-l ‎pe Ethan în casa mea, ieri.
‎Stați…
‎Da, ieri.
‎Văd…
‎Văd cum mă priviți.
‎Nu sunt nebună.
‎Nu am halucinații. Par nerezonabilă?
‎Am dovezi.
‎Desenul făcut și semnat de Jane,
‎fotografia pe care mi-a făcut-o cineva ‎când dormeam.
‎Nu contează ce credeți despre mine,
‎dacă vă sunt pe plac, ‎dacă mă considerați de încredere.
‎Există un băiat în pericol în acea casă.
‎Ajutați-l, vă rog!
‎Ești tată.
‎Cred că vrei să ajuți un copil.
‎Dacă soțul meu ar fi aici,
‎m-ar ajuta.
‎M-ar crede.
‎Dnă dr. Fox, familia dv. a murit.
‎Nu știu cum te-ai mai putea suporta
‎dacă ai permite ‎ca un copil să pățească ceva.
‎Îmi pare rău, dar familia dv. a murit.
‎Îți plac munții, Livy?
‎Sunt ca patul unui uriaș.
‎Ca un uriaș care doarme sub o pătură albă.
‎O să schiezi pe unii dintre ei mâine.
‎- Ăla arată ca un cal. ‎- Cum ți-ai boteza calul?
‎I-aș spune Vixen.
‎„Vixen” înseamnă vulpe.
‎O vulpe-fetiță, iubito.
‎- Tu cum i-ai spune calului, mami? ‎- „E clar, e clar.”
‎Era un serial vechi.
‎Nu pot să fac asta.
‎Ce anume?
‎Asta.
‎Vacanța fericită în familie.
‎Am discutat în amănunt
‎și parcă stabiliserăm ‎să nu stricăm Crăciunul.
‎Dar nu mai pot.
‎E o prostie să ne prefacem. ‎E o jignire pentru fiica noastră.
‎Nu-ți pasă dacă se supără?
‎Are voie să se supere. E supărător.
‎Nu e vina mea dacă va fi traumatizată.
‎Dar e vina ta! Tu ești vinovată.
‎Cel care și-o trage ‎cu altcineva e de vină.
‎NUMĂR NECUNOSCUT
‎Nu răspunzi?
‎Sigur e el.
‎Răspund eu.
‎- Termină! ‎- Terminați!
‎Anna!
‎Îmi pare rău, dar familia dv. a murit.
‎Ed?
‎Livy?
‎Olivia?
‎Hai, scumpo!
‎Aici sunt. Haide!
‎Olivia.
‎Trezește-te!
‎URGENȚE ‎NUMĂRUL NU POATE FI APELAT
‎Am vorbit cu medicul dv., dr. Landy.
‎Ați trecut prin clipe cumplite.
‎Chiar credeți că ați cunoscut-o ‎pe femeia asta,
‎așa cum credeți că vorbiți cu familia dv.
‎Doctorul a spus că medicamentele dv. ‎pot provoca halucinații.
‎Poate că nu vă deranjează.
‎Nici pe mine nu m-ar deranja.
‎- Jane Russell… ‎- Vedeți dv., am verificat-o.
‎Doamna de la numărul 101…
‎e cine spune că e.
‎E Jane Russell.
‎Legat de ce ați văzut în acea noapte…
‎Îmi pare foarte rău.
‎Sigur că soția ta e cine spune că e.
‎Sigur că e.
‎Sigur că ești.
‎Îmi pare rău că v-am implicat ‎în treaba asta.
‎Îmi pare rău că l-am implicat pe Ethan.
‎Nu știu…
‎ce credeți despre mine.
‎Voi toți.
‎Înțeleg…
‎dacă vrei să recomanzi…
‎LUNI
‎…supravegherea.
‎Ascult.
‎Nu mi-am luat mereu…
‎Nu mi-am luat medicamentele.
‎Am băut.
‎Am fost într-o…
‎stare de spirit foarte întunecată, ‎de care nu ți-am zis.
‎E greu să recunoști așa ceva.
‎Dar e plăcut să pot s-o spun.
‎Și s-o aud.
‎Nu cred că Elevanul mă ajută.
‎- Nu. ‎- Nu, dacă ai halucinații.
‎Nu când… nu.
‎Și mai sunt și episoade maniacale.
‎Aveam nevoie să fiu implicată în ceva.
‎Să fiu trezită la realitate.
‎Ai avut noroc cu detectivul ăla.
‎Se putea sfârși cu totul altfel.
‎Vreau să mă schimb.
‎Nu știam despre David.
‎- A fost un dezastru. ‎- E aici?
‎Nu. O să vină după-amiază,
‎să-și ia restul lucrurilor.
‎Deci rămâi singură în casă.
‎Nu sunt paranoică ‎dacă vreau să schimb yalele, nu?
‎Va trebui să fie cineva aici.
‎Iar noi revenim ‎la trei ședințe pe săptămână.
‎Bine.
‎Sunt Anna Fox.
‎Azi e…
‎Luni, 6 noiembrie.
‎Și fac filmarea asta…
‎Fac…
‎Sunt Anna Fox
‎și locuiesc pe Strada 121 Vest, nr. 104, ‎în Manhattan, New York.
‎Fac această filmare
‎ca testament.
‎Randy Turo e avocat.
‎El are testamentul scris ‎pe care l-am făcut împreună cu Ed
‎după ce… s-a născut Olivia.
‎N-o să fac modificări superimportante…
‎Super…
‎La naiba! Pe bune?
‎Mă înregistrez ca să nu existe…
‎nelămuriri…
‎despre sănătatea mea mintală.
‎Starea mea de spirit.
‎Vreau să mă asigur, mai ales, că știți
‎că David Winters n-are nicio legătură ‎cu moartea mea.
‎De fapt, aștept să vină…
‎Să vină să-și ia lucrurile,
‎ca să pot…
‎s-o fac.
‎S-o fac.
‎Aș vrea să pot fi iertată.
‎Chiar aș vrea să pot fi iertată.
‎Vreau să mă întorc în timp.
‎Vreau să o iau de la capăt.
‎Vreau să procedez diferit.
‎Și nu pot.
‎Nu pot!
‎Punch!
‎Bine.
‎E cineva?
‎Scuze. Am încercat să sun. ‎Trebuie să-mi iau umbrela și mănușile.
‎Poți să urci doar o clipă?
‎Nu, sunt fleașcă. ‎Am avut o zi lungă, încă nu s-a terminat.
‎Te rog! Nu durează mult.
‎- Mulțumesc. ‎- Pentru ce?
‎Vreau să-ți arăt o fotografie.
‎Chipul reflectat în pahar.
‎Da, văd.
‎E femeia pe care am văzut-o ucisă.
‎Spunea că o cheamă Jane Russell!
‎O cheamă Katie.
‎Poftim?
‎Ethan, fiul…
‎E mama lui naturală.
‎Ai petrecut noaptea cu ea.
‎Miercuri. O noapte.
‎Era vraiște. ‎De ce crezi c-am lăsat-o baltă?
‎Joi-noapte am dormit ‎pe canapea, în Astoria,
‎doar ca să nu mă întâlnesc cu ea.
‎L-a părăsit când era gravidă ‎în luna a opta. A dispărut.
‎Alistair a căutat-o doi ani.
‎Umbla cu drogați, în Oregon. ‎El a luat băiatul, ea a fost închisă.
‎- Vezi cum am schimbat subiectul? ‎- Da.
‎Nu știi cu cine te pui.
‎- Ei ți-au spus asta? ‎- Nu, ea.
‎Nu mai tăcea.
‎Se ascund de ea de mulți ani.
‎Ea a aflat că sunt în Boston. ‎El o plătește ca să-i lase în pace.
‎De ce mi-a spus că o cheamă Jane Russell?
‎Ești Jane Russell.
‎De ce spui asta?
‎Fiul tău a venit pe aici. Ethan.
‎Am văzut cum a fost ucisă.
‎- Cum zici tu, Anna. ‎- Da.
‎Ți-am arătat fotografia.
‎Da, pare foarte vie.
‎Există!
‎Vreau să vii la poliție cu mine.
‎Nu.
‎David, nu poți să fugi de asta!
‎- Ba asta fac. ‎- Rahat! Te rog, David.
‎Rahat!
‎David?
‎Doamne!
‎Știi ce e grozav?
‎Toată lumea crede ‎că sunt în New Hampshire.
‎Ei spun că e o tabără în natură, ‎dar, de fapt, e o închisoare.
‎Trebuia să mă duc luna trecută, ‎dar a fost un incendiu sau așa ceva.
‎N-am apucat să ne luăm rămas-bun.
‎David?
‎Șmecheria e să fugi ‎înainte să ajungi acolo.
‎Ce ai făcut? David!
‎E mort. Tu l-ai ucis.
‎Nu. Poftim?
‎E cuțitul tău, casa ta. ‎Erați doar voi doi.
‎- Ce ai făcut? ‎- A meritat-o.
‎S-a culcat cu mama și a înfuriat-o, ‎apoi a dat-o afară.
‎Poate că ar fi plecat, ‎dacă el o lăsa în pace.
‎Poate nu s-ar fi întâmplat nimic.
‎Nu țipa, Anna!
‎Ar fi rău pentru toată lumea.
‎Inspiră adânc!
‎Asta mi se spune mereu să fac.
‎Ca să înveți să te controlezi.
‎Bine. Putem respira împreună.
‎De ce ești atât de speriată?
‎Oricum o să te sinucizi, nu?
‎Nu.
‎Mi-a plăcut filmarea.
‎Cum ai intrat în casa mea?
‎La cât de atentă ești unde-ți lași cheile…
‎Și nu bei! Vezi să nu…
‎Am stat aici toată săptămâna.
‎Tu ți-ai ucis mama.
‎Te deranjează, nu?
‎Ți-e milă de ea?
‎Tu și Katie aveați o singură sarcină.
‎Una singură!
‎Să aveți grijă de familie, nu?
‎Amândouă.
‎Și ce ați făcut?
‎Agenta imobiliară ‎care i-a vândut casa tatălui meu
‎ne-a spus despre tine ‎și despre ce s-a întâmplat.
‎Mă tot gândeam ‎că erai vecina ideală pentru mine.
‎Știam foarte bine ce o să-ți placă.
‎E un talent sau o abilitate ‎să știi așa ceva?
‎Care e părerea ta profesională?
‎Vezi? Acum nu-ți mai plac.
‎Asta s-a întâmplat și la Boston, ‎cu tine și Pam?
‎S-a săturat de tine?
‎- Lui Pam i-a plăcut tot ce am făcut. ‎- Nu pari foarte sigur.
‎A fost doar un început.
‎Încă n-am lămurit tot.
‎- Ce înseamnă asta? ‎- Încă n-am un tipar.
‎- Tipar pentru ce? ‎- Pentru asta!
‎Sunt atâtea variante, nu?
‎Ce vreau să fiu când o să fiu mare?
‎Știu că-mi place să fiu de față ‎când se întâmplă, s-o simt.
‎Pam a murit în cinci minute ‎după ce a căzut.
‎Dacă nu găseai poza cu Katie,
‎voiam să vin chiar la final, ‎să-mi iau adio.
‎Ai putea să te prefaci că nu sunt aici.
‎Vreau doar să văd cum mori.
‎Bine.
‎Știi ce? Dă-o în mă-sa!
‎Vrei să te uiți?
‎Pentru că o lume în care ești și tu,
‎în care exiști tu,
‎e o lume mizerabilă.
‎Am terminat.
‎Nu vreau să mai respir aerul ăsta.
‎Anna!
‎Nu te mai opune!
‎Nici măcar nu vrei să mai trăiești!
‎Nu mai vrei să trăiești de multă vreme.
‎Haide!
‎Nu!
‎Salut.
‎Voiam să-ți las un mesaj.
‎Ai mai fost aici?
‎Da. Și… mi-au spus ‎să nu te trezesc, așa că…
‎Ai dureri?
‎Ar trebui să am, nu?
‎Nu lua porcăria asta prea mult, ‎te face să te simți prea bine.
‎David a murit.
‎Da.
‎Îmi pare rău.
‎Dar i-am arestat pe soții Russell.
‎El nu scoate o vorbă, ‎dar Jane vorbește întruna, așa că…
‎Avem cadavrul lui Katherine Melli. ‎L-am găsit în Fort Lee.
‎Asta înseamnă ‎că tot ce ai văzut era adevărat.
‎Noi am greșit, ‎o să-ți ceară iertare multă lume
‎și am vrut să fiu primul care o face.
‎Îmi pare rău.
‎Mulțumesc.
‎Am văzut filmarea ta.
‎Uite, detectivul Norelli l-a luat pe Punch ‎la ea, sper că nu te superi.
‎Când ești gata să pleci de aici, ‎ți-l dă înapoi cu plăcere.
‎A văzut toată lumea filmarea?
‎Deocamdată…
‎nu.
‎Nu.
‎Nu reușim să găsim telefonul.
‎Cred că telefonul a ajuns cumva la tine
‎și, când o să ți-l cer, peste o oră,
‎o să mi-l dai.
‎Șterge tot ce nu vrei ‎să devină public, bine?
‎Serios?
‎Am greșit mult în cazul ăsta.
‎Nu cred că mai contează ‎o greșeală în plus.
‎Dar fii sinceră cu mine.
‎Nu trebuie ‎să-mi fac griji pentru tine, nu?
‎Bine.
‎DUPĂ NOUĂ LUNI
‎LICITAȚIE IMOBILIARĂ
‎Trebuie să plec acum.
‎Mi-e dor de voi.
‎Ești gata?
‎Bine.
‎Nu durează mult. Hai!
‎Ce băiețel cuminte!
‎FIRMA DE MUTĂRI ZUBIN
‎INSPIRAT DIN ROMANUL LUI A.J. FINN
‎Subtitrarea: Robert Ciubotaru